De tretti tyranner
From Wikipedia, the free encyclopedia
De tretti tyranner (gresk: οἱ τριάκοντα τύραννοι, oi triákonta týrannoi) var et pro-spartansk oligarki (fåmannsvelde) som ble opprettet i Athen etter bystatens nederlag i Peloponneskrigen i 404 f.Kr. Den viktigste fredsbetingelsen som Sparta dikterte var at det athenske sjøforbundet skulle oppløses.
- Se også: De tretti tyranner (Norge)
På anmodning av den spartanske kommandanten Lysandros ble de tretti valgt som en regjering, ikke bare som en lovgivende forsamling.[1] De tretti tyrannene beholdt makten i tretten måneder. Ved deres korte styre ble rundt 5 prosent av Athens befolkning henrettet, eiendommer ble konfiskert og tilhengere av demokratiet ble forvist.[2] Betegnelsen «tretti tyranner» ble gitt på grunn av deres grusomme, voldelige og undertrykkende virkemidler. To av de ledende medlemmene var Kritias og Theramenes.[3] En del av de som hadde deltatt eller støttet det oligarkiske kuppet i 411 f.Kr., var aktive også i 404 f.Kr. At levde lenge nok til å spille oppviglerske roller hele to ganger i løpet av tiår er bemerkelsesverdig. Selv en frihetsforkjemper som John Stuart Mill mente det hadde gått for langt:
Det athenske folket, hvis demokratiske overfølsomhet og mistenksomhet vi hører så mye om, burde snarere beskyldes for en altfor ubekymret og godmodig tillitsfullhet, når vi tenker på at de hadde i sin midtre nettopp de menn som ved første gitt anledning var rede til å omstyrte demokratiet.
John Stuart Mill [4]