pīrāgs From Wikipedia, the free encyclopedia
Sklandrausis (lībiskajā dialektā: sklandrouš, no kuršu: sklanda — 'žoga kārts, zedeņu žogs, nogāze, nokalne'; lībiešu: sūrkak, daudzskaitlī: sūr kakūd), žograusis (žogrouš) jeb dižrausis (dižrouš) ir tradicionāls lībiešu ēdiens, kas vēlāk aizgūts Kurzemes latviešu virtuvē.[1] Tas ir no neraudzētas rudzu mīklas gatavots un ar ķimenēm apbērts saldais rausis ar kārtainu kartupeļu un burkānu pildījumu.[2] Sklandrausi parasti ēd aukstu ar tēju vai pienu.
Sklandraušiem līdzīgi rauši sastopami arī karēļiem, somiem (karjalanpiirakka) un udmurtiem (перепеч)[3], kam tie pildīti ar kāpostiem un gaļu.[4]
Sklandrauša priekštecis bijis ugunskura oglēs cepts neraudzētas rudzu mīklas plācenis. Pēc tam, kad 16. gadsimtā Kurzemes hercogistē ievesti un sākti audzēti burkāni, bet pēc 17. gadsimta — arī kartupeļi, plāceņus papildināja burkānu-kartupeļu pildījums. Lai pildījums neiztecētu, rausim sāka uzlocīt malas, no kā arī tas ieguva savu nosaukumu. Sklandrauši tradicionāli bijuši apjumību ēdiens, bet tie cepti arī uz citiem godiem, piemēram, Lieldienām un Ziemassvētkiem.[5]
2015. gada 21. jūlijā Dundagā notika Sklandraušu festivāls „Pie galda, pie goda, pie labiem ļaudīm”.[6][7][8][9]
Sklandrausis ir apaļš rausis, kura diametrs ir 8—14 cm. Sklandraušu apakšas (pamatnes) gatavo no stingras rudzu miltu mīklas, kas izveltnēta 2—3 mm biezumā. Pēc mīklas izveltnēšanas no tās izgriež vai izspiež apļus — raušu apakšas, kuru malas uzloka uz augšu. Sklandraušu pamatnes pilda kārtās ar vārītu kartupeļu un burkānu pildījumu attiecībā 1:2—1:1. Kartupeļu masa tiek klāta apakšā, burkānu — pa virsu. Gatavs sklandrausis ir 1,5—2,5 cm biezs. Pēc izskata tam raksturīga burkānu dzeltenīgi oranžā krāsa. Virspusē var būt uzziesta arī krējuma kārta, uzkaisīts kanēlis vai ķimenes. Sklandraušu garšas diapazons var būt no saldenas līdz ļoti saldai. Ēdot izteikti jūtama maizes izstrādājuma garša, ko dod mīklas pamatne, bet garšu buķetē dominē burkānu garša.[5]
Sklandrausis bija pirmais no Eiropas Savienības shēmās iekļautajiem Latvijas pārtikas produktiem. 2011. gada 13. decembrī 6 Kurzemes saimnieču biedrība „Zaļais novads” sagatavoja un Eiropas Komisijai nosūtīja pieteikumu sklandrauša iekļaušanai pārtikas kvalitātes shēmā „Produkti ar garantētām tradicionālām īpatnībām”, kurā atrodas jau vairāk nekā 1100 citu produktu no visas Eiropas, ko aizsargā tiesību akti par ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību, aizsargātiem cilmes vietas nosaukumiem un garantētām tradicionālām īpatnībām. 2013. gada 11. oktobrī ar regulu Nr. 978/2013 Eiropas Komisija šo pieteikumu apstiprināja, Eiropas Savienības līmenī atzīstot sklandrausi par produktu ar garantētām tradicionālām īpatnībām.[10][11][12]