From Wikipedia, the free encyclopedia
Konkombai (sav. bekpokpam) – Vakarų Afrikos tauta, gyvenanti šiaurės Ganoje ir Toge. Populiacija – apie 600 tūkst. žmonių. Kalba konkombų kalba, priklausanti Nigerio-Kongo kalbų šeimai.
Konkombai | |
---|---|
Konkombų vadai 1925 m. | |
Gyventojų skaičius | ~0,6 mln. |
Populiacija šalyse | ![]() ![]() |
Kalba (-os) | konkombų |
Religijos | prigimtinis tikėjimas, islamas, krikščionybė |
Giminingos etninės grupės | kiti gurai: dagombai, mamprusiai, mosiai, gurmai |
Verčiasi žemdirbyste (auginamas taras, soros, sorgai, ryžiai, kukurūzai, ankštiniai augalai), gyvulininkyste, medžiokle, žvejyba, tradiciniais amatais (kalvystė, puodininkystė, audimas, pynimas). Įprastas konkombų būstas – apvalus namas plūkto molio sienomis, kūginiu šiaudiniu stogu. Vyrai dažniausiai dėvi ilgus baltus arba dryžuotus marškinius trumpomis rankovėmis, moterys – sijonus primenančius drabužius.
Konkombų virtuvę sudaro košės, sriubos, įvairūs žuvų, mėsos, pieno gaminiai.
Visuomenė remiasi kaimo bendruomenėmis, būdinga didžioji šeima, patrilinijinė giminė, poligamija.
Konkombai išlaikę prigimtinę religiją, dalis – musulmonai (sunitai), krikščionys (katalikai, protestantai). Išlaikė protėvių, žemės, vandens kultus, magiją, burtus, gausų folklorą.
XVII a.–XX a. pr. konkombai sudarė Konkombo valstybę.[1]