From Wikipedia, the free encyclopedia
Šahrijaras Mamedjarovas (azer. Şəhriyar Həmid oğlu Məmmədyarov; g. 1985 m. balandžio 12 d. Sumgaite) – Azerbaidžano šachmatininkas, didmeistris. Jis du kartus pasaulio jaunimo (iki 20 m.) čempionas (2003 ir 2005), greitųjų šachmatų pasaulio čempionas (2013), 2012 m. šachmatų olimpiadoje aukso medalininkas prie 3-ios lentos. Su Azerbaidžano komanda tris kartus tapo Europos komandinio šachmatų čempionato nugalėtoju. 2014 m. Kandidatų turnyre buvo 4-as, o 2018 m. – 2-as. Jo reitingas 2017 m. birželį buvo 5-as (2800), o 2018 balandžio mėn. 2-as (2814) pasaulyje.
Šahrijaras Mamedjarovas | |
![]() Mamedjarovas 2018 m. šachmatų olimpiadoje | |
Šalis | Azerbaidžanas |
---|---|
Gimė | 1985 m. balandžio 12 d. Sumgaitas |
Titulas | Didmeistris (2002) |
Pasaulio čempionas | Greitieji šachmatai (2013) |
FIDE reitingas | 2770 (2020 m. gruodis) [1]) |
Aukščiausias reitingas | 2820 (2018 m. lapkritis) |
Šahrijaro tėvas Hamidas Mamedjarovas, nors ir buvęs boksininkas, tačiau didelis šachmatų mėgėjas, iki 1993 m. buvo jo treneriu. Tų metų vasarą Šahrijyaras pradėjo užsiėmimus Sumgaito šachmatų mokykloje, kur dirbo jo pirmoji šachmatų trenerė Valida Bayramova. Šachmatai šeimoje buvo mėgstami: dvi Šachrijaro seserys – Zeinab ir Turkan – taip pat žaidžia šachmatais. Jos yra moterų šachmatų didmeistrės.
1997 m. Šahrijaras Mamedjarovas pirmą kartą dalyvavo Azerbaidžano J12 šachmatų čempionate ir iškovojo antrąją vietą. 2000 m., dalyvaudamas šalies jaunių J16 ir J18 čempionatuose, buvo pirmas.
2001 m. Europos jaunių čempionate J16 amžiaus grupėje užėmė antrąją vietą (7 tšk. iš 9).[2] 2002 m. Europos (iki 18 m.) čempionate – pirmas (7 tšk. iš 9).[3] 2002 m. Heraklione pasaulio jaunių (iki 18 m.) čempionate užėmė 2-ą vietą (9 tšk. iš 11).[4]
2003 m. Kalitėjoje jis laimėjo tiek pasaulio jaunių iki 18 metų (10 tšk. iš 11),[5] tiek pasaulio jaunimo čempionatus (10 tšk. iš 13).[6] 2005 m. antrą kartą iškovojo pasaulio jaunimo (iki 20 m.) čempiono titulą (10,5 tšk. iš 13). Jo pasiektas reitingas varžybose buvo 2783.[7]
Š. Mamedjarovas dalyvavo 2004 m. FIDE atkrentamųjų mačų pasaulio čempionate Tripolyje, tačiau trečiajame rate nusileido Rumunijos didmeistriui Diteriui Nisipianui 1,5:2,5 ir pasitraukė iš varžybų.
Š. Mamedjarovas dalyvavo visose 2005–2019 m. surengtose FIDE taurės varžybose. Žaidė 2005 m. FIDE pasaulio taurės varžybose, iš kurių 10 geriausiai pasirodžiusių dalyvių pateko į 2007 m. kandidatų mačus, Š. Mamedjarovas antrajame rate sužaidė lygiosiomis su E. Najeru ir po lygiųjų, žaidžiant greitąsias, pralaimėjęs papildomas žaibo partijas, baigė pasirodymą. 2007 m. taurės varžybose jis pateko į trečiąjį ratą, kuriame, pralaimėjęs P. Čeparinovui, baigė varžybas.
2009 m. taurėje sėkmingai praėjo pirmuosius 4 ratus, bet ketvirtfinalyje, rezultatu 1,0:1,5 pralaimėjęs S. Karjakinui, į pusfinalį nepateko. Dėl aukšto reitingo pateko į 2011 m. taurės varžybas. Jose trečiajame rate, po lygiųjų pagrindiniame mače, žaisdamas greitąsias partijas pralaimėjo jaunam Ukrainos didmeistriui J. Žerebucui ir į kitą ratą nepateko.
Dėl aukšto reitingo žaidė 2013 m. taurėje, tačiau ketvirtfinalyje teko 0,5:1,5 nusileisti abi partijas aštriai žaidusiam Gatai Kamskiui.[9][10]
Pagal reitingų sąrašą pateko ir į 2015 m. Baku vykusias taurės varžybas. Ketvirtajame rate 1,5: 0,5 įveikęs F. Karuaną[11] pateko į ketvirtfinalį, kuriame teko nusileisti būsimam taurės laimėtojui S. Karjakinui. Pagrindinis dviejų partijų mačas (po dviejų lygiųjų) neišaiškino nugalėtojo[12]. Reikėjo žaisti papildomus mačus po dvi greitąsias partijas. Pirmasis mačas po dviejų lygiųjų neišaiškino nugalėtojo, todėl buvo paskirtas antrasis. Žaidžiant jį nugalėjo S. Karjakinas, laimėjęs abi greitąsias partijas.[13]
Nesėkmingai susiklostė 2017 m pasaulio FIDE taurės varžybos, į kurias pateko dėl aukšto reitingo. Jau antrajame rate lygiosiomis pasibaigus pagrindiniam mačui, pralaimėjo abi greitąsias (po 25 min.) partijas didmeistriui iš Ukrainos Jurijui Kuzubovui ir baigė pasirodymą taurės varžybose.[14]
2019 m. taurės varžybų ketvirtajame rate teko žaisti su savo tautiečiu ir būsimu šių varžybų nugalėtoju T. Radžabovu. Pagrindiniam mačui pasibaigus lygiosiomis, nugalėtojo nustatymui buvo žaidžiamos dvi greitųjų (po 25 min.) partijos. Jos abi baigėsi lygiosiomis, tad buvo žaidžiamos dar dvi greitosios partijos (po 10 min). Pirmoji baigėsi taikiai, o antrąją laimėjęs T. Radžabovas pateko į varžybų ketvirtfinalį.[15]
2012-13 m. FIDE Didžiojo prizo varžybose startavo sėkmingai, kai 2012 m. spalį Londone vykusiame turnyre, kartu su Veselinu Topalovu ir Borisu Gelfandu, surinko po 7 tšk. iš 11-kos galimų (+4, -1, = 6) ir uždirbo 140 balų. Sekančiame turnyre Taškente, pustaškiu atsilikęs nuo lyderių. iškovojo dar 80 balų, kurie leido, sukaupus 220 balų, pirmauti Didžiojo prizo varžybose.
Po to buvo nesėkmingas turnyras Cuge, kurį pavyko kompensuoti Pekino turnyre, kuriame, surinkęs 7 tšk. iš 12-kos, buvo 1-as ir pelnė 170 balų. Tai jam užtikrino 2-ąją vietą bendroje Didžiojo prizo įskaitoje ir pakvietimą į 2014 m. kandidatų turnyrą.[16]
Mamedjarovas pagal reitingą buvo patekęs į 2014-2015 m. Didžiojo prizo varžybas, tačiau jos nebuvo sėkmingos. Po nesėkmingo turnyro Baku, kur surinko 35 balus[17], Taškente žaidė sėkmingiau: užėmė 2-ą vietą (6,5 tšk. iš 11)[18] ir pelnė 125 balus. Tačiau žaisdamas Tbilisio turnyre buvo ketvirtas ir gavo 75 balus.[19] Susumavus trijų jo geriausių turnyrų rezultatus, surinko 235 balus ir bendroje įskaitoje užėmė 6-ą vietą. Šio rezultato nepakako vykti į 2016 m. kandidatų turnyrą. Tiesa, pateko į 2015 m pasaulio taurės varžybas, iš kurių dar galėjo patekti į 2016 m. kandidatų turnyrą.
Dėl aukšto reitingo buvo priimtas į 2017 m. FIDE didžiojo prizo varžybas, kurios jam buvo sėkmingos. Šardžoje ̈vasario 18-27 d. vykusiame turnyre surinko 5, 5 taško iš 9 ir pasidalijo 1-3 vietas kartu su Aleksandrus Griščiuku ir Maksimu Vašje-Lagravu bei pelnė 140 balų.[20] Maskvoje gegužės 12-21 d. vykusiame turnyre užėmė antrąją vietą (5,5 tšk. iš 9).[21] ir pelnė dar 140 balų. Ženevoje liepos 6-15 d. vykusiame turnyre pasidalijo 4-10 vietomis (5 tšk. iš 9)[22]) ir gavo už tai 60 balų. Pasibaigus Didžiojo prizo turnyrams, susumavus dalyvių pelnytus balus, pirmoji vieta atiteko Šahrijarui Mamedjarovui, surinkusiam 340 balų, o antroji Aleksandrui Griščiukui – 336,4 balo. Jie abu pateko į 2018 m. Kandidatų turnyrą.[23]
Mamedjarovas buvo įtrauktas į 2011 m. Kandidatų mačus[24], tačiau jam jie nebuvo sėkmingi. Jau ketvirtfinalyje teko žaisti mačą su būsimu šių varžybų nugalėtoju – Borisu Gelfandu. Jam pralaimėjo rezultatu 1,5:2,5 ir iš varžybų pasitraukė.[25]
2014 m. kandidatų turnyre, kartu su V. Kramniku ir D. Andreikinu, Š. Mamedjarovas surinko 7 tšk. iš 14. Tai buvo 3-5 rezultatas. Pagal papildomus rodiklius jam atiteko 4 vieta.
2018 m. Kandidatų turnyre sekėsi geriau: surinkęs vienodai taškų su S. Karjakinu (8 iš 14) dėl tarpusavio susitikimo rezultato (+1,=1), užėmė aukštesnę – antrąją vietą. Buvo antras ir turnyro pusiaukelėje (4,5 tšk. iš 7); pirmas buvo F. Karuana (5 tšk.).
Š. Mamedjarovas 2016 m. gegužės 26 – birželio 4 d. Šamkire 20-os kategorijos 3-jame Gašimovo atminimo turnyre, laimėjęs greitųjų partijų mačą prieš tiek pat taškų surinkusį F. Karuaną, užėmė pirmąją vietą (6 iš 9).[26]
Pustaškiu aplenkęs V. Kramniką, V. So, V. Topalovą, laimėjo Šamkire 2017 m. balandžio 21-30 d. vykusį 21-os kategorijos Gašimovo atminimo turnyrą (5,5 iš 9).[27]
2018 m. sausio 13-28 d. Veik an Zėjėje vykusiame „Tata Steel“ 20-os kategorijos turnyre, tik pustaškių atsilikęs nuo pirmos ir antros vietos laimėtojų – Magnuso Karlseno ir Anišo Girio – kartu su Kramniku pasidalijo 3-ąją vietą (8,5 tšk. iš 13).[28]
Tų pačių metų balandžio 19–28 d. Šamkire, vykusiame 21-os kategorijos 5-ajame Gašimovo atminimo turnyre, praleidęs į priekį Magnusą Karlseną (6 iš 9), Ding Lireną (5,5) ir Sergejų Karjakiną (5), užėmė 4-ąją vietą (4,5).[29]
Mamedjarovas laimėjo 2018 m. 20-tos kategorijos Bylio turnyrą. Ten jis priešpaskutiniame rate įveikė Magnusą Karlseną ir, lenkdamas dviem taškais antroje vietoje likusį pasaulio čempioną, laimėjo turnyrą (7 iš 9). Šis turnyras pakėlė jo reitingą iki 2817, 7.[30]
Mamedjarovas gan dažnai dalyvauja komandinėse šachmatų varžybose. Jis žaidė šachmatų olimpiadose, pasaulio ir Europos komandiniuose čempionatuose, Europos klubų taurėje, Vokietijos Bundeslygoje, komandiniuose čempionatuose Turkijoje, Rusijoje, Makedonijoje, Ispanijoje ir Kinijoje.
Iki 2020 m. Šahrijaras Mamedjarovas Azerbaidžano šachmatų rinktinėje žaidė devyniose šachmatų olimpiadose. Dar 2000 m., Stambule vykusioje 34-oje šachmatų olimpiadoje jis buvo Azerbaidžano rinktinės 1-as atsarginis, o 35-oje olimpiadoje (2002), 36-oje (2004) ir 38-oje Drezdene žaidė jau prie 2-os lentos. 2010 m. 39-oje olimpiadoje Chanty Mansijske žaidė prie 1-os lentos ir, surinkęs 6,5 taško iš 10 galimų, buvo 6-tas.
Paskesnėje olimpiadoje (2012), žaisdamas prie 3-ios lentos pasiekė įspūdingą rezultatą (8,5 tšk. iš 10, pasiektas reitingas – 2880) ir buvo apdovanotas aukso medaliu. Prie 1-os lentos jis žaidė ir 2014 m.;[31] 2016 (6,5 tšk. iš 10) [32] ir 2018 (5,5 tšk. iš 9) m.[33] šachmatų olimpiadose.
Nuo 2001 m. iki 2020 m. dalyvavo visuose Europos komandinių šachmatų čempionatuose. Žaisdamas Azerbaidžano komandoje laimėjo 8 medalius: 4 komandinius ir 4 už individualų žaidimą. 2003 m. už individualų žaidimą prie 2-os lentos laimėjo sidabro medalį, 2007 m. – komandinį bronzos medalį, 2009 m. aukso medalius už individualų žaidimą prie 4-os lentos ir komandos užimtą vietą. 2011 m. – aukso medalį už pasirodymą prie trečios lentos ir komandos užimtą vietą. 2013 m.ir 2017 m. laimėti aukso medaliai už komandos užimtą vietą. Be to, 2017 m. už individualų žaidimą prie 1-os lentos laimėjo sidabro medalį.[34]
Azerbaidžano komandoje žaidė 2010 ir 2011 m. Geriausiai sekėsi 2010 m. Pasaulio komandiniame šachmatų čempionate, kai už žaidimą prie 4 lentos (8 tšk. iš 9) pelnė aukso medalį bei padėjo Azerbaidžano rinktinei užimti 4-ą vietą.[35]
Nuo 2004 m. iki 2019 m. žaidė visuose Europos klubinių komandų taurės varžybose: laimėjo 14 medalių – 6 komandinius (tris aukso, du sidabro ir vieną bronzos) ir 8 už individualų žaidimą.
Jis laimėjo vieną aukso, žaisdamas prie 2-os lentos, su Novosibirsko „Sibiras“ komanda ir du (2-a lenta 2012 m. ir 1-a lenta 2014 m.) su „SOCAR Baku“ komanda[36]
Žaisdamas „SOCAR Baku“ sudėtyje laimėjo du sidabro (2011 m. prie 3-ios ir 2015 m. – prie 6-os lentos) bei 2013 m. prie 5-os lentos – bronzos medalį.
Individualiai iškovojo 8 medalius, iš kurių 5 – aukso: du (2004–2005), žaisdamas prie 1-os lentos už Turkijos „ECZI“ komandą, vieną (2013) prie 5-os lentos – už „SOCAR Baku“; vieną (2017) prie 2-os lentos, žaisdamas už Rusijos komandą „SNVS“;[37] ir vieną 2019 m., žaisdamas prie 1-os lentos Šiaurės Makedonijos „ALKS“ komandoje [38]
Du bronzos medalius pelnė žaisdamas „SOCAR Baku“ komandoje: 2012 m. prie 2-os ir 2014 m. prie 1-os lentos. Dar vieną bronzos medalį – už individualų pasirodymą prie 1-os lentos pelnė 2017 m., kovodamas Serbijos „SNSV“ komandoje. 2007 m. pelnyta 2-oji vieta prie 1-os lentos Šiaurės Makedonijos „ALKS“ komandoje.[39]
Gan dažnai dalyvauja greitųjų šachmatų varžybose. Iškovojo medalių ir užėmė aukštas vietas pasaulio greitųjų šachmatų čempionatuose. 2012 m. liepos 6-8 d. dalyvavo Astanoje vykusiame 1-ajame pasaulio greitųjų šachmatų čempionate ir, surinkęs, kaip ir V. Topalovas, 9,5 tšk. iš 15-kos, dėl papildomų rodiklių liko 4-as.[40]
2013 m. birželio 6-8 d. Chanty Mansijske Š. Mamedjarovas laimėjo pasaulio greitųjų šachmatų čempionatą (11,5 tšk. iš 15). Antras liko J. Nepomniaščis (11 tšk.), trečias A. Griščiukas (10,5).[41] 2016 m. gruodžio 26-30 Dohoje vykusiame pasaulio greitųjų šachmatų čempionate užėmė 4 vietą [42] 2018 m. gruodžio 26-30 Peterburge iškovojo antrąją vietą (10,5 tšk. iš 15) pasaulio greitųjų šachmatų čempionate.[43]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.