1937–1942 között a Képzőművészeti Főiskola hallgatója volt; ahol Benkhard Ágost és Boldizsár István oktatta. 1942-ben Elekfy Jenő mellett tanársegéd volt. 1942–1947 között katonai szolgálatot teljesített; hadifogoly lett. 1947–1957 között Orosházán, majd Tatán élt és dolgozott rajztanárként. 1953-tól volt kiállító művész. Az 1980-as években festészettel is foglalkozott.
Munkáiban Picasso képeinek tanulságait ötvözte népművészeti elemekkel. Korai művein ipari tájakat, gépeket, történelmi eseményeket ábrázolt. Később a természet és az ember áttételes, geometriai módon átlényegített ábrázolására törekedett. Jelentősek színes papírmetszetei is.
Egyéni
- 1954, 1961, 1987 Budapest
- 1964, 1967, 1975, 1997 Tata
- 1967 Tatabánya, Oroszlány
- 1970 Győr
- 1972 Zágráb
- 1973 Eger
- 1977 Orosháza, Oroszlány
- 1978 Szekszárd, Bonyhád, Dömös
- 1979 Székesfehérvár
- 1983 Veszprém, Komárom, Orosháza
- 1985 Tatabánya, Tata
- 1986 Orosháza, Tata
- 1987 Békéscsaba, Tata
- 1996 Tatabánya
Válogatott, csoportos
- 1958–1986 Komárom megyei képzőművészek kiállításai
- 1961–1969 Országos Grafikai Biennálé, Miskolc
- 1964–1984 Magyar Képzőművészek és Iparművészek Szövetsége Észak-dunántúli Területi Szervezet kiállításai
- 1968 Mai magyar grafika, Magyar Nemzeti Galéria, Budapest
- Csók (krétarajz, 1965)
- A bohóc (linómetszet, 1977)
- Ijedt galambok (papírmetszet, 1982)
- Visszatekintő (tollrajz, 1986)
- Alba Regia-emlékérem (1958)[2]
- Munkácsy Mihály-díj (1961)[2]
- Csók István-emlékérem (1965)[2]
- a lipcsei könyvművészeti kiállítás bronzérme (1965)
- Komárom megye Tanácsköztársaság-pályázatának I. díja (1969)
- Komárom Megyei Tanács alkotói ösztöndíja (1972, 1975)
- Komárom Megyei Tanács művészeti díja (1973)[2]
- Pro Urbe Tata (1974)[2]
- Honvédelmi Minisztérium Országos Képzőművészeti pályázata, II. díj (1976)
- Munka Érdemrend arany fokozat (1978)[3]
- Komárom megyei Tavaszi tárlat nívódíjak (1979-1986)
- Katalógus-előszó a tatai kiállításhoz (Tata, 1975)
- Csizmadia Lajos katalógus-előszava az emlékkiállításhoz (1986)
- Láncz S.: Kerti Károly kiállítása (Élet és Irodalom, 1961/12)
- Baranyi J.: Kerti Károly kiállításáról (Művészet, 1961/5)
- D. Fehér ZS.: Kerti Károly és Kóthay Ernő kiállítása Tatán (Művészet, 1964/12)
- Dömötör J.: Kerti Károly és tanítványai (Petőfi Sándor Művelődési Központ, Orosháza, 1983)
- Láncz S.: Kerti Károly grafikusművész kiállítása. Szántó Kovács János Múzeum, Orosháza, 1986
- Wehner T.: Életutam mentén. Utolsó beszélgetés Kerti Károllyal (Új Forrás, 1987/2)
- Wehner T.: Kerti Károly grafikusművész emlékkiállítása. Kuny Domonkos Múzeum, Tata, 1987
- Wehner T.: A hetvenes-nyolcvanas évek (Tatabánya, 1991)
- Díjasok és kitüntetettek adattára 1948-1980. Összeállította és szerkesztette: Magyar Józsefné. Kaposvár, Palmiro Togliatti Megyei Könyvtár, 1984.
- Ki kicsoda? Életrajzi lexikon magyar és külföldi személyiségekről, kortársainkról. 4. átdolgozott, bővített kiadás. Szerkesztette: Hermann Péter. Budapest, Kossuth, 1981.
- Kortárs magyar művészeti lexikon II. (H–O). Főszerk. Fitz Péter. Budapest: Enciklopédia. 2000. ISBN 963-8477-45-8
- Kolta László: Bonyhádi arcképek. Bonyhád, Városi Könyvtár, 2000.
- Magyar festők és grafikusok adattára. A kutató-, föltáró- s gyűjtőmunkát végezte Seregélyi György. Szeged, 1988.
- Művészeti kislexikon. Szerk. Lajta Edit. Budapest: Akadémiai. 1973. 687. o. ISBN 9630515245
- Művészeti lexikon. Felelős szerkesztő: Lajta Edit. Budapest, Akadémiai Kiadó, 1965-1968.
- Révai új lexikona XI. (Kad–Kla). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 2002. ISBN 963-927-294-9
- Új magyar életrajzi lexikon III. (H–K). Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub. 2002. ISBN 963-547-414-8