From Wikipedia, the free encyclopedia
Az MPPP (más néven dezmetilprodin) opioid típusú fájdalomcsillapító, a morfium hatásának 70%-át nyújtja. Az orvosi gyakorlatban nem használják, rekreációs drogként illegálisan állítják elő. A DEA I-es listáján szerepel. A petidin fordított észtere.
![]() | |||
MPPP | |||
IUPAC-név | |||
(1-metil-4-fenilpiperidin-4-il)-propanoát | |||
Más nevek | 4-fenil-N-metil-4-(propioniloxi)piperidin, 3-dezmetilprodin | ||
Kémiai azonosítók | |||
CAS-szám | 13147-09-6 | ||
PubChem | 61583 | ||
ChemSpider | 55493 | ||
DrugBank | DB01478 | ||
| |||
| |||
InChIKey | BCQMRZRAWHNSBF-UHFFFAOYSA-N | ||
Kémiai és fizikai tulajdonságok | |||
Kémiai képlet | C15H21NO2 | ||
Moláris tömeg | 247,33 g/mol | ||
Terápiás előírások | |||
Jogi státusz | Schedule I |
A szert 1977-ben Barry Kidston, egy 23 éves, végzős, kémiaszakos hallgató állította elő egy piperidinszármazékokról szóló 1947-es tudományos cikk[1] tanulmányozása során. A petidin-vázban az észter megfordításával a morfiuméval közel azonos hatékonyságú szerhez jutott. Azt azonban nem tudta, hogy a köztes termékként keletkező tercier alkohol savas közegben, −30°C felett dehidratációt okoz. A tercier alkoholt szobahőmérsékleten észterizálta, ezáltal jelentős MPTP szennyeződés keletkezett[2] a végtermékben. Néhány nappal azután, hogy kipróbálta a házi készítésű szert, Kidstonon a Parkinson-kór tünetei mutatkoztak.[3]
Később kiderült, hogy az MPTP-ből az agyban MPP+ nevű idegméreg keletkezik, amely pusztítja a feketeállomány nevű agyterület idegsejtjeit, és ezzel a Parkinson-kórhoz hasonló tüneteket okoz.[4]