Loading AI tools
מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
סתמא דגמרא (בעברית: סתם תלמוד או הסתם של התלמוד) הוא מושג בלימוד התלמוד, המתאר טקסט אנונימי שמשמש כדברי קישור בין הדוברים או להבאת פירוש, תירוץ, קושיה, הערה לדברי חכם או פסיקה במהלך הלימוד, ללא הזכרת שם אומרו.
המונח 'סתמא' מופיע כבר בתלמוד עצמו, ומכוון לאותם ציטוטים מהמשנה שלא מובאים בשם תנא כזה או אחר, אלא באופן סתמי, כלומר אנונימי.[1] הכינוי 'סתם משנה' (בעברית) או 'סתמא דמתניתין' או 'סתימתאה' (בארמית)[2] או מופיע פעמים רבות בתלמוד, כמעט תמיד בפיו של רבי יוחנן, גדול אמוראי ארץ ישראל.[3]
הכינוי התאום לסתם משנה, 'סתמא דגמרא' או 'סתם התלמוד' כבר מתייחס לתלמוד עצמו ונמצא מחוץ לו. הוא נמצא בשימוש כבר בקרב פרשני התלמוד בימי הביניים, בעיקר בפי התוספות.[4] קטעים נרחבים מהתלמוד נזכרים ללא שם אומרם. כך למשל, הסוגיה הראשונה במסכת קידושין[5] מובאת כולה ללא הזכרת שמו של חכם אחד. במרבית המקרים סוגיות הגמרא הן בליל של אמירות ודעות תנאיות ואמוראיות, מוקדמות ומאוחרות, ודיון בקישורים ובסתירות ביניהן. בתוך מבנה זה, לעיתים קרובות הדיונים והקישורים מובאים ללא שם אומרם, אלא בשם התלמוד עצמו. פרשני התלמוד בימי הביניים כינו קטעים אלה בשם 'סתם תלמוד'.
חוקרים כמו דוד הלבני[6] ושמא יהודה פרידמן[7] טענו כי כחלק מהצורה האקלקטית בה נבנה התלמוד, כאשר מאמרי התנאים קודמים למאמרי הדור הראשון של האמוראים וכן הלאה, כך את ה"סתמא דגמרא" כתבו חכמים מאוחרים יותר, הנקראים בפיהם סתמאים. כתוצאה מהיותם כאלה, ישנם הטוענים כי אין לפסוק הלכה מסתם התלמוד, כפי שפסקו חכמים בעבר[8]. טענה זו הביאה למחלוקות רחבות היקף בקרב לומדי גמרא.[9]
שיטתם של הלבני ופרידמן מקובלת היום על חוקרי תלמוד רבים, אך ישנן גם שיטות אחרות במחקר, הטוענות שקטעים אלו נתחברו על ידי הסבוראים או על ידי רב אשי ורבינא, שהתלמוד מכנה אותם 'סוף הוראה',[10] וישנן שיטות המייחסות את הסתמא דגמרא אף למקורות אמוראיים מוקדמים יותר[11]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.