Loading AI tools
תוצאה של חשיפה מתמשכת לרעש מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
נזקי רעש אלו תופעות הנגרמות כתוצאה מחשיפה ממושכת, מקוטעת או פתאומית לרעשים מזיקים או לזיהום רעש (אם לשניות ספורות ואם לאורך מספר שנים). רעש הוא חלק בלתי נפרד מהמציאות המודרנית (תעשייה, כבישים סואנים, מכשירים טכנולוגיים). המודעות להשפעותיו השליליות הן מבחינה פיזית (על חלקים שונים בגוף), הן מבחינה פסיכולוגית עלתה בשנים האחרונות. פגיעה במערכת השמיעה היא הפגיעה הנפוצה ביותר בחשיפה לרעשים מזיקים. ההתפתחות התעשייתית של העולם המודרני גורמת לעלייה חדה ברמת הרעשים המזיקים לאדם, אך המודעות לסכנות בקרב הציבור אינה גבוהה. זאת משום שהנזק שבחשיפה לרעש הוא נזק מצטבר ולא מיידי.
קול משמעו תנודה של גוף כלשהו, התנודה יוצרת גל. גל קול מוגדר על ידי תדירות ועוצמה.
גל הקול חודר אל תוך האוזן וגורם לתנודה בעצמות השמע באוזן התיכונה, הללו מעבירות את הקול אל השבלול בו מצוי נוזל ותאי שערה. התנודה מזיזה את תאי השערה אשר יוצרים גירוי עצבי המועבר אל המוח, מקום הגירוי בשבלול מלמד את המוח מהי תדירות הצליל.
תאי השערה רגישים במיוחד ועלולים להיהרס או להישבר בחשיפה לרעש מזיק. עם שבירתם תאי השערה אינם מגיבים עוד לתנודות גלי הקול החיצוניים. התוצאה היא פגיעה זמנית או לחלופין ירידה תמידית בשמיעה אשר הולכת ומעמיקה עם כל חשיפה נוספת לרעשים מזיקים ואיננה ניתנת לשיקום.
את הרעש מודדים ביחידות של דציבלים (dB), ככל שמספר הדציבלים גדל כך עוצמת הרעש גוברת.
יש להבחין בין מספר סוגי רעש כאשר הגבוהים שבהם גורמים להשפעות פיזיות ונפשיות:
רעש מזיק מוגדר כרעש חזק או גבוה מאוד, בנוסף להשפעות פיזיות ונפשיות (לחץ, דופק לב גבוה, כיווץ שרירים) רעש מסוג כזה פוגע במערכת השמיעה של האדם.
סוג הרעש/צליל | עוצמת הרעש ב-dB |
---|---|
פעימת לב | 10 |
לחישה | 20-10 |
שיחה רגילה | 60-50 |
תנועה בכביש | 80-70 |
צופר מכונית | 85-90 |
רעש תעשייה/ השחזה | 100 |
נסיעה בנגמ"ש | 105 |
הרצת מנוע טנק | 115 |
מוזיקה במועדון לילה | 95-120 |
ירי באקדח | 140 |
מטוס סילון | 150 |
ירי ברובה M16 | 160 |
ירי בתותח נ"ט | 175 |
עוצמת הרעש ב-dB | זמן מותר לחשיפה |
---|---|
90 | 8 שעות |
95 | 4 שעות |
97 | 3 שעות |
100 | 2 שעות |
102 | 90 דקות |
110 | 20 דקות |
115 | 15 דקות |
על פי הוראות קרפ"ר, משך הזמן המותר לאדם להיות חשוף לעוצמה של 85 דציבל הוא 8 שעות ביממה.
מעל 85 דציבל, כל תוספת של 3 דציבל בעוצמת הרעש מחייבת להפחית בחצי את משך זמן החשיפה ביממה, על מנת למנוע פגיעה בשמיעה.
בשל תדירות הופעת סוגי רעשים שונים בחיים המודרניים, קל מאוד להתעלם ואף לזלזל בכוח השפעת הרעש על גופנו.
להלן רעשים נפוצים כיום: האזנה למכשיר CD, MP3, IPOD בשימוש עם אוזניות, טלוויזיה, שימוש בטלפון נייד, רכבות או מטוסים חולפים, כבישים סואנים, רעש במהלך עבודות שיפוץ, פאבים רועשים או אולמי שמחות וגני אירועים.
קיים רעש פחות נפוץ שחשיפה אליו גוררת לפגיעה מיידית בשמיעה: חשיפה לקולות נפץ או לחלופין חשיפה לפיצוץ חזק.
רעש מזיק משפיע ישירות על מערכת השמיעה: הדהוד בראש, כאבי ראש ואוזניים, חוסר שיווי משקל, זמזומי אוזניים (טינטון) התופעות יכולות להוביל להפרעות בשינה. מעבר לתופעות אלו, רעש מזיק יכול להביא לירידה בשמיעה. ליקוי שמיעה שמקורו בחשיפה לרעש, מתפתח לאט ומעמיק עם כל חשיפה נוספת, דבר הפוך מהדעה הרווחת שלפיה עם חלוף הרעש גם השפעותיו חולפות.
חשיפה מרובה לרעש בעוצמה גבוהה פוגעת בכושר השמיעה וגורמת לנזק בלתי-הפיך. ירידה בשמיעה גורמת לפגיעה משמעותית באיכות החיים.
קיימות שתי קבוצות באוכלוסייה אשר חשופות במיוחד לפגיעה בשמיעה כתוצאה מרעש:
רעש מטוסים הוא רעש הנגרם כתוצאה של מעבר כלי טייס כגון מטוסים אזרחיים, צבאיים, רחפנים ומטוסים קלים מעל ריכוזים של אוכלוסייה אזרחית. מקור הרעש יכול לנבוע מעצם מעברו של כלי הטיס באוויר וכתוצאה מפעילותם של מנועים ומכשירים שונים על כלי הטיס.
חשיפה של נשים הרות לרעש מטוסים באופן עקבי, גורמת לירידה במשקל גוף הילוד ולנמיכות קומה בילדים. בנוסף, חשיפתם של נשים הרות לרעש מטוסים גורמת לצמצום הרוחב של כלי הדם, דבר המוביל לירידה בזרימת הדם לשליית העובר. כמו כן, אובחנו בקרב אימהות הרות עליה בלחץ הדם, הפרשה מוגברת של אפינפרין ונוראפינפרין, ותועדה הפחתה ברמת הלקטוגן - פוליפפטיד שלייתי האחראי לאספקת אנרגיה זמינה לעובר. [1]
לרעש מטוסים השפעה שלילית על הציר הקוגניטיבי-רגשי-תפקודי בקרב ילדים המתבטא בחוסר שקט של הילדים, פגיעה ביכולות למידה/קריאה, פגיעה ביכולות זיכרון מגוונות כגון זיכרון אפיזודי (זיכרון לטווח ארוך), זיכרון עבודה (עיבוד של מידע חושי חדש), זיכרון פרוספקטיבי (של פעולות שיש לבצע בעתיד) ופגיעה משמעותית בריכוז וקשב.
כמו כן, נמצא כי חשיפה לרעש בעוצמה העולה על 60dB מעלה את לחץ הדם הסיסטולי והדיאסטולי, כמו גם את הדופק. ובנוסף, מתבטאת בפעילות מוגברת של מערכת העצבים האוטונומית.
חשיפה לרעש לטווח ארוך עשויה להשפיע על הבריאות הפסיכולוגית. מחקר שנערך בבית ספר במערב לונדון על 451 ילדים בסביבות נמל התעופה הית'רו בגילאי 8-11 גילו שיעורים גבוהים יותר של היפראקטיביות בקרב הילדים. מחקר נוסף שנערך על השפעות פסיכולוגיות בקרב מבוגרים מצא קשר בין עוצמת רעש המטוסים לעלייה של 28% בשימוש בתרופות נגד חרדה.
מחקר שניתח את הנתונים מצא קשר חיובי בין חשיפה לרעש מטוסים ודיכאון חד-קוטבי מאובחן. כלומר, עם עלייה ברמות הרעש של מטוס מצאה עלייה בסיכון לאבחנות של דיכאון.
כמו כן, עוררות חוזרת ונשנית של רעש פוגעת באיכות השינה באמצעות שינויים במבנה השינה, הכוללים קשיי הירדמות, יקיצה, הפחתה של שינה עמוקה, וזמן רב יותר בערות ושלבי שינה שטחיים.[4][5][6]
הפחתת הרעש שמייצר המטוס, על ידי שיפורים טכנולוגיים שמפחיתים את רעש המנועים. תכנון שימושי קרקע, כך שתוגבל פעילות אנשים או מגורים באזורים החשופים לרעש מטוסים מוגבר.
נהלי תפעול מבצעיים להפעלת המטוסים כך שיפחיתו את הרעש לסביבה, כגון הכתבה של קצב הטיפוס אחרי ההמראה, או נתיבי הטיסה בהתייחס למקומות מאוכלסים.
הגבלות מבצעיות על הפעלת שדה התעופה, כגון הגבלות על שעות הפעילות או על הפעלת מסלולי המראה ונחיתה.[7][3]
קיימת הכרה בכך שסוגי רעש שונים גורמים לאי נוחות ומונעים את רווחת הציבור. הגוף המטפל בנזקי רעש במדינת ישראל הוא המשרד להגנת הסביבה.
בניסיון להקל על האזרחים חוקקו מספר חוקים ותקנות:
הסעיפים העוסקים במטרדים בפקודת הנזיקין אינם מזכירים את המונח "רעש", אולם הם מותירים מקום לפרש את המונח "מיטרד" באופן שרעש הוא אחד מסוגיו.
בפברואר 2022 הוחלט על הקמת יחידת רעש במשרד לאיכות הסביבה, בשיתוף המשטרה.[9]
הוצאו מספר חקיקות המסדירות את ההתמודדות עם מפגעי רעש הנגרמים כתוצאה ממעבר מטוסים מעל אזורי מגורים: