Loading AI tools
משפחת כלי תעופה מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
איליושין Il-76 (קוד דיווח נאט"ו: Candid), הוא מטוס תובלה צבאי מתוצרת איליושין, בעל 4 מנועי טורבו-מניפה MKB (סולובייב) המספקים 12,000 ק"ג דחף. המטוס תוכנן כמטוס תובלה המסוגל לשאת מטען של 40,000 ק"ג למרחק של 5,000 ק"מ בפחות משש שעות, להמריא ולנחות בשדות תעופה קטנים או פגועים ולהתמודד עם תנאי מזג אוויר גרועים השכיחים בסיביר ובאזורים הארקטיים של ברית המועצות.
ערך שניתן לשפר את מקורותיו | |
המטוס דומה למטוס האמריקאי של חברת לוקהיד C-141 Starlifter, אך בעל נפח אחסון גדול יותר ומנועים חזקים יותר ממקבילו האמריקאי. המטוס טס לראשונה ב-25 במרץ 1971 והוא מיוצר במפעלי התעופה "אוויה-סטאר" באוליאנובסק[1], לאחר שהייצור הועתק לשם ממפעלי התעופה על שם צ'קאלוב בטשקנט, בירת אוזבקיסטן (שם יוצר בתקופת ברית המועצות)[1]. הוא נחשף לראשונה בסלון האווירי בפריז במאי 1971[2].
המטוס נמצא בשימוש במדינות במזרח אירופה, אסיה ואפריקה.
הדגם הבסיסי של המטוס שייך לגרסת הייצור הראשונה שהייתה בשימוש נרחב בחיל האוויר הסובייטי. סימולו של המטוס הוא IL-76.
הדגם ((IL-76M(T/D) הוא גרסה נוספת, בעלת מנועים חזקים יותר, המעניקה למטוס יכולת לשאת יותר מטען.
הדגם IL-76MF הוא הגרסה האחרונה ביותר, שבה האריכו את גוף המטוס ב-6 מטר והוסיפו לה מנועים חזקים וחסכוניים יותר – Aviadvigatel PS90.
המטוס משמש גם כמטוס תדלוק, תחת הסימון IL-78 (קוד דיווח נאט"ו: Midas), וכן כמטוס לכיבוי שרפות. שלדת המטוס נוצלה כבסיס לשני סוגי מטוסים בעלי מערכת אזהרה ובקרה אווירית:
גרסת המטוס המיועדת לכיבוי שריפות מצוידת במכל שניתן להסיר או להוסיף אותו למטוס בשעה וחצי. המטוס יכול לשאת 41,600 ליטרים של מים, שהם פי שלושה מהקיבולת של המטוס C-130 "הרקולס", מה שהביא לבחינתו באוסטרליה וקנדה כמטוס לכיבוי שרפות גדולות. בעת ביקור של רב-טפסר משה ורדי במוסקבה, באפריל 2000, קיבלה ישראל הצעה להזניק מטוס כיבוי רוסי המוצב ליד אתונה במקרה של שריפת יער גדולה בארץ[3]. בעת השרפה בכרמל ב-2010 אכן הגיעה מטוס איליושין 76 לישראל לסייע בכיבוי השריפה[4].
מהדורות החדשות במוסקבה דיווחו על מאבק בירוקרטי בנושא עם הבירוקרטיה האמריקאית. שם, דיווחו שחברת הקונגרס של קליפורניה דנה רוארבאצ'ר נדרה לשבור את המחסומים לטובת השימוש במטוס. בינתיים, רשת סי.בי.אס הקנדית עסקה בנושא בקנה מידה לאומי, והציגה ראיונות עם אנשי ממשל מקנדה ומארצות הברית[דרוש מקור]. ב-26 באפריל 2005, רוארבאצ'ר נאמה בבית הנבחרים בארצות הברית כדי שייבאו את מטוסי האיליושין-76, והציגה מכתב לפקיד האחראי על ענייני שירותי התעופה להגנת הטבע, ג'רי טי. וויליאמס, שדרש לאחר מכן שתתקיים הצבעה בנושא[דרוש מקור].
לפי דפי המידע שהופיעו באתר של חברת התעופה וניק (Venik) בשנת 2000, הסוכנות הפדרלית למקרי חירום (FEMA) הזמינה שני מטוסי איליושין 76 כדי לכבות את שריפות היער בלוס אלאמוס. בהמשך, החברה דיווחה שהזמנה זו בוטלה על ידי שירותי הגנת הטבע האמריקאיים[דרוש מקור].
ב-29 באוגוסט 2005, יום אחד לפני שהסכר של ניו אורלינס קרס בעקבות הוריקן קתרינה, רוסיה הציעה סיוע הומניטרי לארצות הברית[דרוש מקור]. שני מטוסי איליושין 76 של המשרד למצבים חריגים (EMERCOM) נחתו בשטח ההיערכות לאסון בליטל רוק שבארקנסו ב-8 בספטמבר. הייתה זאת הפעם הראשונה שרוסיה הטיסה מטוס לסיוע בצפון אמריקה. מטוס תובלה נוסף שנועד לסיוע מסוג איליושין 76, ושאורגן עם ההנהגה האמריקאית, הוטס מרוסיה אל ליטל רוק ב-14 בספטמבר.
2 תותחי 23 מ"מ בצריח מאויש המונחים על ידי המכ"ם ונמצאים בסיס הזנב.