מידע נוסף ניתוח דקדוקי ...
ניתוח דקדוקי |
כתיב מלא | קצה |
הגייה* | katse |
חלק דיבר | שם־עצם |
מין | זכר |
שורש | ק־צ־י/ה |
דרך תצורה | משקל קָטֵל |
נטיות | קְצֵה־; ר׳ קְצָווֹת, קְצוֹת־ וגם קַצְוֵי־ |
סגירה
- המקום שבו משהו מסתיים במיוחד על פני שטח כלשהו, סוף.
- ”וְיִתֶּן-לִי אֶת-מְעָרַת הַמַּכְפֵּלָה אֲשֶׁר-לוֹ אֲשֶׁר בִּקְצֵה שָׂדֵהוּ בְּכֶסֶף מָלֵא יִתְּנֶנָּה לִּי בְּתוֹכֲכֶם לַאֲחֻזַּת-קָבֶר.“ (בראשית כג, פסוק ט)
- ”וַיִּסְעוּ מִסֻּכֹּת וַיַּחֲנוּ בְאֵתָם אֲשֶׁר בִּקְצֵה הַמִּדְבָּר.“ (במדבר לג, פסוק ו)
- ”וַיִּשְׁלַח מַלְאַךְ יְהוָה אֶת-קְצֵה הַמִּשְׁעֶנֶת אֲשֶׁר בְּיָדוֹ וַיִּגַּע בַּבָּשָׂר וּבַמַּצּוֹת...“ (שופטים ו, פסוק כא)
- ”וכשהוא בא, סוף-סוף, גם אז הרי הוא יושב על קצה הכסא, מנומס כל-כך, כמו זר...“ (ערב ובוקר, מאת י"ח ברנר, בפרויקט בן יהודה)
גיזרון
- קרוב אל קץ שורשים נוספים חולקים את השורש הפנימי ק־ץ כמו קצר קצץ וגם הקיץ. כולם שייכים לסופיות.
- השורש הדו-ספרתי הכללי ק-ץ, קרוב אל ק-ט, קשור לרעיון של לחתוך: קצר, קצץ, קצב, קצע, קצה, קֵץ, קטע, קטף, קטם[1], גם קטל (=חתך במשמעו הבסיסי, כמו ארמית קטל 'חתך'[2]), וסביר להניח קטן (=שקטעו אותו).
ראו גם
מידע נוסף השורש קצה ...
השורש קצה |
השורש ק־צ־ה/י הוא שורש מגזרת נל"י/ה.
נטיות הפעלים
ק־צ־ה |
עבר |
הווה/בינוני |
עתיד |
ציווי |
שם הפועל |
קַל |
קָצָה |
קוֹצֶה |
יִקְצֶה |
קְצֶה |
לִקְצוֹת |
נִפְעַל |
נִקְצָה |
נִקְצֶה |
יִקָּצֶה |
הִקָּצֶה |
לְהִקָּצוֹת |
הִפְעִיל |
הִקְצָה |
מַקְצֶה |
יַקְצֶה |
הַקְצֶה |
לְהַקְצוֹת |
הֻפְעַל |
הֻקְצָה |
מֻקְצֶה |
יֻקְצֶה |
-אין- |
-אין- |
פִּעֵל |
-אין- |
|
|
|
|
פֻּעַל |
-אין- |
|
|
-אין- |
-אין- |
הִתְפַּעֵל |
-אין- |
|
|
|
|
|
|
סגירה
ראו ערכים במילון אבן-שושן: קטע, קצה, קצע, קטם.