המלחמה הצפונית הגדולה (1700 - 1721) - מלחמה שהתנהלה בין קואליציה שכללה את רוסיה הצארית, דנמרק-נורווגיה וסקסוניה-האיחוד הפולני ליטאי (והחל מ-1715 גם את פרוסיה והנובר) נגד שוודיה בין השנים 1700–1721. המלחמה החלה במתקפה מתואמת של הקואליציה על שוודיה ב-1700, ונסתיימה ב-1721 עם חתימת חוזה נישטאד והסכמי סטוקהולם. כתוצאה מהמלחמה רוסיה דחקה את רגליה של שוודיה מעמדת הכח הדומיננטי בים הבלטי, וכך נעשתה, למעשה, למעצמה אירופאית מן המעלה הראשונה.
1713-1710: המלחמה העות'מאנית-רוסית – פיוטר הגדול מנסה לנצל מומנטום צבאי כדי להרחיב את שטחי רוסיה על חשבון העות'מאנים, אולם הפיצול של כוחותיו בין המלחמות בצפון ובדרום הוביל אותו בסופו של דבר לחתום על הסכם לסיום המלחמה ולרכז כוחותיו צפונה[1].
1715-1711: מלחמת טוסקארורה (אנ') – מתחים על רקע הסמיכות של מתיישביצפון קרוליינה לבני טוסקארורה מסלימים למלחמה בה ניצחו האנגלים בסיוע מיליציית דרום קרוליינה[2].
1715: מלחמת יאמאסי (אנ') – בני יאמאסי (אנ'), על רקע תסכול מתמשך מאובדן שטחי ציד למתיישבים אירופאים, וגדילת החוב שלהם לדרום קרוליינה, יוצרים קונפדרציה של שבטים שמגרשים מתיישבים רבים והורסים את כלכלת דרום קרוליינה[2].
1710: חוק המלכה אן באנגליה הוא הראשון להכיר בזכויות יוצרים, כמנגנון שמטרתו להגן כלכלית על היוצרים, זאת על פני הפטנטים המלכותיים שמטרתם הייתה לבסס את זכויות המדינה לגבי היצירה[3].
1717: אייזק ניוטון קובע את השווי הזהב. קביעתו נותרת בשימוש למשך כ-200 שנה[4].