Loading AI tools
ספר לתולדות ההגנה שיצא בשלושה חלקים בשנות החמישים והשבעים של המאה ה-20 מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
ספר תולדות ההגנה הוא גוף ידע מקיף שראה אור בשלושה חלקים (ובשמונה כרכים), בהוצאת "מערכות" של צה"ל והוצאות נוספות כגון דבר, בשנות החמישים והשבעים של המאה ה-20. כתבו אותו, על סמך מחקריהם וידיעותיהם, היסטוריונים ישראלים בשנות ה-50 של המאה ה-20. עורכו הראשי היה ההיסטוריון בן-ציון דינור.
ספר תולדות ההגנה מתאר את תולדות כוח המגן העברי בארץ ישראל מתקופת העלייה הראשונה עד מלחמת העצמאות והקמת מדינת ישראל. הוא נכתב סמך על עבודת מחקר מסועפת, ועריכה של קבוצת היסטוריונים ופעילי מחתרות עבריות בארץ ישראל, ובמיוחד חברי השומר, גדוד העבודה, ההגנה והפלמ"ח.
פרקי המבואות ההיסטוריים נחשבים עד היום למקורות חשובים להבנת המצב בארץ ישראל בתקופות הנידונות. יחד עם זאת, נשזרה בספר זיקה אידאולוגית חזקה לתנועת העבודה הסוציאליסטית על גלגוליה השונים; ומתאר לפי הסיפר הציוני מבית מדרשה של מפא"י את הדמויות בעלילה ההיסטורית של היישוב: הערבים, הבריטים, הרוויזיוניסטים, האזרחים והאיכרים.
בהקדמה לכרך הראשון הציג בן-ציון דינור את תפיסתו עולמו כהיסטוריון ציוני מחויב לאמת ההיסטורית; את התפעלותו כבן התקופה וכחוקר תולדותיה, ומאידך גיסא את מקומה כ"מבוא" בלבד לתקופת המדינה החדשה:[1]
ספר "תולדות ההגנה" בא לספר סיפור נאמן, מבוסס על תעודות מוסמכות ועדויות בדוקות, את כל "פרשת תולדותיה של התגוננות ישראל בארצו, של הגנתו על היאחזותו המחודשת בה, של היאבקותו על בנינה, על שיבת העם אליה" [כך], עד למלחמתו על חירותו ועצמאותו בה. פרשה זו שהיא אחת הנהדרות ביותר בדברי ימי ישראל מימי היותו לעם ואשר הביאה לגילוי עוז הקדומים שהיה גנוז בחביונה של האומה, שלובה ושזורה בהיאחזותו המחודשת של ישראל בארצו; הכרזת ישראל על עצמאותו ומלחמת מדינות ערב בישראל מסיימות פרשה זו, ומשמשות פתיחה ומבוא לפרשה חדשה בתולדות ישראל, לפרשת תולדותיה של מדינת ישראל.
מלבד דינור השתתפו בכתיבת הספר גרשון ריבלין, אשר היה מזכיר המערכת, יצחק בן-צבי יעץ וערך, שאול אביגור איש "ההגנה" העיד ויעץ, וכמו כן, חקרו וערכו: אלעזר גלילי, ישראל גלילי, יהודה סלוצקי, חיים הלל בן-ששון, יהודה הרשלג, יצחק מאור, מאיר ורטה וחיה עירוני.
לקראת הכנת הספר נערך איסוף רב של מסמכים ותעודות. חומרים אלו היו הבסיס להקמתו של הארכיון לתולדות ההגנה, השייך לארכיון צה"ל ומערכת הביטחון.
אנשי תנועת החרות, ובראשם מנחם בגין מתחו ביקורת על הספר, בטענה שהוא כולל השמצות של ארגוני אצ"ל ולח"י.[2] כעבור שנים אחדות חזר בגין על ביקורתו, ובעקבות זאת הורה ראש הממשלה, לוי אשכול, להפסיק להוציא לאור את כרכי הספר החדשים בהוצאת "מערכות", ושלושת כרכיו האחרונים יצאו לאור בהוצאת "עם עובד".[3]
נוסח מקוצר של הספר יצא לאור בשם קיצור תולדות ההגנה, על ידי יהודה סלוצקי, שאול אביגור, וגרשון ריבלין, בשנת 1976.
הספר מכיל 3 חלקים שראו אור בשמונה כרכים משנת 1954 עד שנת 1972. אל כל חלק צורפו הערות ומקורות, נספחים ומפתחות.
ביקורת
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.