From Wikipedia, the free encyclopedia
Jan Tinbergen (12. huhtikuuta 1903 Haag – 9. kesäkuuta 1994)[1] oli alankomaalainen ekonomisti, jolle myönnettiin yhdessä Ragnar Frischin kanssa ensimmäinen Nobelin taloustieteen palkinto vuonna 1969 soveltavien dynaamisten taloudellisten mallien kehittämisestä.[2]
Jan Tinbergen | |
---|---|
![]() |
|
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 12. huhtikuuta 1903 Haag, Alankomaat |
Kuollut | 9. kesäkuuta 1994 (91 vuotta) Haag, Alankomaat |
Koulutus ja ura | |
Tutkinnot | Leidenin yliopisto |
Väitöstyön ohjaaja | Paul Ehrenfest |
Instituutti | nyk. Erasmus-yliopisto, Rotterdam |
Tutkimusalue | ekonometria |
Palkinnot |
![]() |
Tinbergen opiskeli matematiikkaa ja fysiikkaa Leidenin yliopistossa. Hänen vuoden 1929 tohtorinväitöskirjansa Minimumproblemen in de natuurkunde en de economie käsitteli minimointiongelmia fysiikassa ja taloustieteessä. Vuosina 1929–1945 Tinbergen toimi professorina Rotterdamin Erasmus-yliopistossa ja Alankomaiden tilastokeskuksessa. Tinbergen toimi myös Kansainliiton konsulttina.
Yksi Tinbergenin tunnetuimmista akateemisista tutkimuksista liittyy niin kutsuttuun Tinbergenin normiin, jonka mukaan yrityksen parhaiten palkatun työntekijän palkan ei tulisi olla yli viisi kertaa korkeampi kuin matalapalkkaisimman työntekijän. Tinbergenin mukaan tätä suuremmat tuloerot samassa yrityksessä johtavat ongelmiin yrityksen sisällä.
Tinbergenin tärkein saavutus taloustieteen alalla on kuitenkin ensimmäisen kansantaloutta kuvaavan matemaattisen mallin luominen. Tinbergenin alkuperäinen malli perustui Alankomaiden kansantaloudelle, ja myöhemmin hän sovelsi samaa mallia myös Yhdysvaltojen ja Britannian kansantalouksien mallintamiseen.[1]