From Wikipedia, the free encyclopedia
Daniel L. McFadden (s. 29. heinäkuuta 1937) on yhdysvaltalainen ekonometrian asiantuntija, joka sai taloustieteen Nobel-palkinnon vuonna 2000. Palkinto myönnettiin siitä, että McFadden oli kehittänyt teoriaa ja menetelmiä, joilla analysoidaan diskreettejä valintoja.[1] Hän toimii professorina Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä.
Daniel L. McFadden | |
---|---|
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 29. heinäkuuta 1937 Raleigh, Yhdysvallat |
Koulutus ja ura | |
Tutkinnot | Minnesotan yliopisto |
Väitöstyön ohjaaja | Leonid Hurwicz |
Tutkimusalue | Taloustiede ja ekonometria |
Palkinnot |
![]() |
McFadden opiskeli aluksi fysiikkaa, ja tutustui alkeellisiin tietokoneisiin jo opintojensa varhaisessa vaiheessa. Hän jatkoi fysiikan jatko-opiskelijana, mutta oli kiinnostunut käyttäytymistieteistä jo jatko-opintojensa alusta asti. Koska alan parhaat opettajat olivat taloustieteilijöitä, McFaddenkin väitteli taloustieteestä 1962. Hän liittyi Berkeleyn henkilökuntaan 1963, mutta on ollut välillä joitakin vuosia MIT:ssä, Chicagon yliopistossa ja Yalessa.[2]
McFaddenin ja James Heckmanin yhteistyö, joka johti Nobelin palkinnon saamiseen vuonna 2000, on jatkunut jo kolme vuosikymmentä. He ovat tutkineet työn taloustiedettä eli työmarkkinoiden toimintaa. He ovat soveltaneet työmarkkinoiden analyysiin fysiikasta ja muista luonnontieteistä tuttuja kokeellisia tutkimusmenetelmiä.