From Wikipedia, the free encyclopedia
Virkasyyte (engl. impeachment) on menettely, jonka avulla Yhdysvaltain presidentti tai muu korkea virkamies voidaan panna viralta.[1] Yhdysvaltain perustuslain mukaan virkasyytteeseen voi joutua maanpetoksesta, lahjonnasta tai muista väärinkäytöksistä ja rikkomuksista.[2] Nämä muotoilut ovat melko tulkinnanvaraisia, joten virkasyytteeseen voi joutua rikoksen lisäksi poliittisista väärinkäytöksistä.[2]
Liittovaltion tasolla virkasyytteeseen henkilön asettaa edustajainhuone, ja siitä äänestää senaatti. Menettelyä on käytetty enimmäkseen poistamaan liittovaltion tuomareita virasta väärinkäytösten jälkeen. Myös muutama presidentti ja yksi korkeimman oikeuden tuomari on ollut virkasyytteessä, eikä niistä yksikään johtanut viraltapanoon.[3] Alempien tuomioistuinten kohdalla virkasyytteeseen on joutunut yli kymmenen tuomaria, joista lähes kaikki ovat olleet liittovaltion alimman oikeusasteen eli piirioikeuden (district court) tuomareita.[4]
Virkasyytteitä asetetaan myös osavaltiotasolla, jolloin syyte käsitellään osavaltion lainsäädäntöelimessä. Virkasyytteeseen joutui esimerkiksi Illinois’n kuvernööri Rod Blagojevich, joka oli yrittänyt kaupitella Barack Obamalta vapautunutta senaattorin paikkaa.[5]
Virkasyytteen käynnistämistä voi ehdottaa yksittäinenkin edustajainhuoneen jäsen, mutta sen käynnistämiseen vaaditaan edustajainhuoneen yksinkertainen enemmistö.[1] Virkasyyteoikeudenkäynti ja henkilön kuuleminen käydään senaatissa, jossa käsittelyä johtaa korkeimman oikeuden puheenjohtaja silloin, kun syytteessä on presidentti.[1][3] Virkasyyteäänestyksessä syytetyn viraltapanoon vaaditaan kahden kolmasosan enemmistö senaatissa.[1] Jos virkasyyteäänestyksessä saavutetaan vaadittu määräenemmistö, syytetty pannaan automaattisesti viralta.[2] Muussa tapauksessa syytteet raukeavat ja syytetty voi jatkaa tehtävissään.[1] Virkasyytemenettelyssä langetetusta tuomiosta ei voi valittaa, eikä presidentti voi armahtaa tuomittua.[1][3] Virkasyytteen lisäksi henkilö voi joutua oikeuteen myös tavallisessa tuomioistuimessa.[3]
Andrew Johnsonia vastaan nostettiin virkasyyte vuonna 1868. Sen taustalla oli muun muassa yritys erottaa sotaministeri Edwin Stanton sääntöjen vastaisesti.[2] Johnsonin erottaminen jäi virkasyyteäänestyksessä vain yhden äänen päähän.[1]
Bill Clintonia vastaan nostettiin virkasyyte 1998 väärästä valasta ja oikeuden vastustamista hänen valehdeltuaan seksisuhteestaan Valkoisen talon harjoittelijaan Monica Lewinskyyn.[2] Yhdysvaltain tutkimuksen professori Mikko Saikun mukaan Clintonin tekoja pidettiin melko mitättömänä syynä virkasyytteen käynnistämiseen ja hänen erottamistaan pidettiin alkujaankin epätodennäköisenä.[1] Saikun mukaan Clintonin virkasyytemenettely koettiin tarkoitukselliseksi nöyryyttämiseksi, joka ei vähentänyt hänen suosiotaan.[1] Senaatissa oli tuolloin 45 demokraatti- ja 55 republikaaniedustajaa. Kaikki demokraatit äänestivät molemmissa tapauksissa syyttömyyden puolesta, ja myös republikaaneista syyttömyyden puolesta äänesti väärän valan kohdalla kymmenen ja oikeuden vastustamisen kohdalla viisi edustajaa. Näin Clinton vapautettiin molemmista syytteistä äänin 55—45 ja 50—50. Syytteen läpimenemiseen olisi vaadittu 67 edustajaa eli esimerkiksi kaikki republikaanit sekä 12 demokraattia.[6]
Myös Richard Nixonia vastaan oltiin aloittamassa virkasyytemenettely, mutta hän erosi ennen virkasyytteen nostamista.[2] Yhdysvaltain 45. presidentti Donald Trump joutui virkasyytteeseen ensimmäisen kerran oikeudenkäytön estämisen takia hänen erotettuaan FBI:n johtajan James Comeyn, joka johti tutkintaa Trumpin Venäjä-yhteyksistä.[7] Virkasyytteen nostamista ei kuitenkaan pidetty ensi alkuun todennäköisenä, sillä republikaaneilla oli enemmistö edustajainhuoneessa.[1] Syyskuussa 2019 Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemies Nancy Pelosi ilmoitti, että Trumpia vastaan aloitetaan virkasyytetutkinta. Trumpin epäillään painostaneen Ukrainan presidenttiä asiassa, joka liittyy Yhdysvaltain demokraattipuolueen presidenttiehdokkaaksi pyrkineeseen Joe Bideniin.[8]
Tätä artikkelia tai sen osaa on pyydetty päivitettäväksi, koska sen sisältö on osin vanhentunut. Voit auttaa Wikipediaa parantamalla artikkelia. Lisää tietoa saattaa olla keskustelusivulla. Tarkennus: Trumpin toinen virkasyyte ja ensimmäisen lopputulos puuttuu |
Samuel Chase on ainoa korkeimman oikeuden tuomari, joka on joutunut virkasyytteeseen.[9] Sen käsittelyä senaatissa johti Yhdysvaltain varapresidentti Aaron Burr.[10] Enimmäkseen poliittisista syistä vuonna 1805 nostettu syyte ei mennyt läpi senaatissa, ja Chase jatkoi korkeimman oikeuden tuomarina kuolemaansa asti vuonna 1811.[9]
Virkasyyteen päivämäärä | Syytetty | Syyte | Lopputulos | |
---|---|---|---|---|
maalis–kesäkuu 1860 | ![]() |
James Buchanan | Korruptio | Covode-komitea perustettiin 5. maaliskuuta 1860, ja se toimitti loppuraporttinsa 16. kesäkuuta 1860. Komitea totesi, että Buchanan ei ollut tehnyt mitään syytteeseenpanon perustelemiseksi, mutta että hänen hallintonsa oli korruptoitunein hallinto Yhdysvaltojen perustuslain hyväksymisen jälkeen 1789. |
24. helmikuuta, 1868 | ![]() |
Andrew Johnson | Toimikautta koskevan lain rikkominen. Korkein oikeus totesi myöhemmin kiistattomasti, että (siihen mennessä kumottu) toimikautta koskeva laki oli ollut perustuslain vastainenl. | Vapautettiin 26. toukokuuta 1868 äänin 35–19.[12] |
1973–1974 | ![]() |
Richard Nixon | Oikeuden estäminen, vallan väärinkäyttö, Kongressin halveksunta | Edustajainhuoneen oikeusvaliokuntaa alkoi tutkia ja lähettää haastekutsuja (30. lokakuuta 1973); Edustajainhuoneen komitean tutkinnasta tehty raportti (1. helmikuuta 1974); v päätöslauselmassa 93-803 sallittiin oikeuslaitoksen komitean tutkinta (6. helmikuuta 1974); Edustajainhuoneen oikeusvaliokunta äänesti kolmesta artikkelista syytteeseenpanon Edustajainhuoneelle (27. – 30.7.1974); menettely päättyi presidentti Nixonin eroamalla (8. elokuuta 1974)[13][12] |
19. joulukuuta 1998 | ![]() |
Bill Clinton | Väärä vala ja oikeuden estäminen | Vapautettiin 12. helmikuuta 1999: äänin 45–55 väärennöksistä ja 50–50 oikeuden estämisestä [14][12] |
18. joulukuuta 2019 | ![]() |
Donald Trump | Vallan väärinkäyttö ja Kongressin lainkäytön estäminen | Vapautettiin 5. helmikuuta 2020: äänin 48–52 vallan väärinkäytöstä ja äänin 47–53 Kongressin estämisestä[12] |
13. tammikuuta 2021 | ![]() |
Donald Trump | Kapinaan kiihottaminen[15] | Vapautettiin 13. helmikuuta 2021 äänin 57–43 (57 tuomion puolesta, ei riittänyt määräenemmistöön).[16] |
Virkasyyteen päivämäärä | Syytetty | Asema | Syyte | Lopputulos | Viite | |
---|---|---|---|---|---|---|
7. heinäkuuta 1797 | William Blount | Senaattori (Tennessee) | Salaliitto | Senaatti kieltäytyi hyväksymästä edustajainhuoneen päätöstä nostaa virkasyyte senaattoria vastaan. Erotettiin senaatista | [17][18] | |
2. maaliskuuta 1803 | John Pickering |
Tuomari (New Hampshiren piiri) | Humalatila ja laittomat tuomiot | Erotettiin 12. maaliskuuta 1804 | [18][19] | |
12. maaliskuuta 1804 | Samuel Chase | Tuomari (Yhdysvaltain korkein oikeus) | Poliittinen puolueellisuus ja mielivaltaiset tuomiot | Vapautettiin 1. maaliskuuta 1805 | [20][17][19] | |
24. huhtikuuta 1830 | James H. Peck | Tuomari (Missourin piiri) | Vallan väärinkäyttö | Vapautettiin 31. tammikuuta 1831 | [17][19] [21][18][19] | |
6. toukokuuta 1862 | West Hughes Humphreys | Tuomari (Tennesseen itäiset, keski- ja länsi piirit) | Tuki konfederaatiolle | Erotettiin 26. kesäkuuta 1862 | [18][17][19][18][19] | |
28. helmikuuta 1873 | Mark W. Delahay | Tuomari (Kansasin piiri) | Humalatila | Erosi 12.joulukuuta 1873 | [19][22] | |
2. maaliskuuta 1876 | William W. Belknap | Sotaministeri | korruptio | Vapautettu eroamisensa jälkeen 1. elokuuta 1876 | [17][18] | |
13. joulukuuta 1904 | Charles Swayne |
Tuomari (Floridan pohjoinen piiri) | Vallan väärinkäyttö | Vapautettiin 27. helmikuuta 1905 | [17][19][23][18][19] | |
11. heinäkuuta 1912 | Robert Wodrow Archbald | Tuomari (Yhdysvaltojen markkinaoikeus)
Tuomari (kolmannen piirin valitustuomioistuin) |
Laittomien palkkioiden hyväksyminen asianosaisilta ja asianajajilta | Erotettiin 13. tammikuuta 1913 | [18][17][19][18][19] | |
1. huhtikuuta 1926 | George W. English | Tuomari (Illinoisin itäinen piiri) | Vallan väärinkäyttö | Erosi 4. marraskuuta 1926. Kanteet hylättiin 13. joulukuuta 1926 | [18][19][18][17][17][18][19] | |
24. helmikuuta 1933 | Harold Louderback |
Tuomari (Kalifornian pohjoinen piiri) | Korruptio | Vapautettiin on 24. toukokuuta 1933 | [17][19][18][19] | |
2. maaliskuuta 1936 | Halsted L. Ritter |
Tuomari (Floridan eteläinen piiri) | Korruptio, veropetos, lain harjoittaminen tuomarin virka-aikana | Erotettiin 17.huhtikuuta 1936 | [17][19][18][19] | |
22. heinäkuuta 1986 | Harry E. Claiborne | Tuomari (Nevadan piiri) | Verojen kierto | Erotettiin 9. lokakuuta 1986 | [17][19][18][19] | |
3. elokuuta 1988 | Alcee Hastings | Tuomari (Floridan eteläinen piiri) | Lahjuksten hyväksyminen ja väärä vala tutkimuksen yhteydessä | Erotettiin 20. lokakuuta 1989 | [17][19][18][19] | |
10. toukokuuta 1989 | Walter Nixon | Päätuomari (Mississippin eteläinen piiri) | Väärä vala | Erotettiin 3. marraskuuta 1989 | [17][19][18][19] | |
19. kesäkuuta 2009 | Samuel B. Kent | Tuomari (Texasin eteläinen piiri) | Seksuaalinen hyväksikäyttö ja oikeudenkäynnin estäminen tutkimuksen aikana | Erosi 30. kesäkuuta 2009. Kanteet hylättiin 22. heinäkuuta 2009 | [19][24][17][19][25][19][26] | |
11. maaliskuuta 2010 | Thomas Porteous | Tuomari (Louisianan itäinen piiri) | Väärien taloudellisten tietojen antaminen | Erotettiin 8. joulukuuta 2010 | [17][19][27][19][28] |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.