From Wikipedia, the free encyclopedia
Kasimir Jagiellon eli Kasimir IV (puol. Kazimierz IV Jagiellończyk, liett. Kazimieras IV Jogailaitis) (30. marraskuuta 1427 Krakova, Puolan kuningaskunta – 7. kesäkuuta 1492 Hrodna, Puolan kuningaskunta) oli vuodesta 1440 lähtien Liettuan suuriruhtinas ja vuodesta 1447 myös Puolan kuningas aina kuolemaansa vuonna 1492 asti.[1]
Kasimir Jagiellon | |
---|---|
Puolan kuningas, Liettuan suuriruhtinas | |
![]() Kasimir Jagiellon, tuntematon taiteilija n. 1645 | |
Liettuan suuriruhtinas | |
Valtakausi | 1440–1492 |
Kruunajaiset | 29. kesäkuuta 1440 Vilnan katedraali |
Edeltäjä | Žygimantas Kestutis |
Seuraaja | Aleksanteri I |
Puolan kuningas | |
Valtakausi | 1447–1492 |
Kruunajaiset | 25. kesäkuuta 1447 Krakovan katedraali |
Edeltäjä | Švitrigaila |
Seuraaja | Juhana I (Puola) |
Syntynyt |
Kazimierz Andrzej Jagiellończyk 30. marraskuuta 1427 Krakova, Puola |
Kuollut |
7. kesäkuuta 1492 (64 vuotta) Hrodna, Liettuan suuriruhtinaskunta |
Hautapaikka | Wawelin katedraali, Krakova |
Puoliso | Elisabet Habsburg, Itävaltalainen, vih. 1454 |
Lapset |
Vladislaus II Hedvig Kasimir Juhana I Alexander I Sofia Sigismund I Fredrik Anna Barbara Elisabet |
Suku | Jagello |
Isä | Jagello |
Äiti | Sofia Holszańska (n. 1405–1461) |
Uskonto | roomalaiskatolinen |
Kasimir Jagiellon oli viimeinen liettuaa puhunut Liettuan suuriruhtinas. Kasimirin merkittävimpiä saavutuksia oli Pommerin liittäminen Puolaan.[1]
Kasimir Jagiellon vanhemmat olivat Liettuan suuriruhtinas Jagello eli Vladislav II Jagiello ja tämän neljäs puoliso, liettualainen aatelinen Sofia Holszańska (puol. Zofia Holszańska, liet: Sofija Alšėniškė; valkoven. Соф'я Гальшанская: Sofja Halšanskaja); (n. 1405–1461), joka kastettiin katolilaiseksi avioituessaan.[2][3]
Kasimir oli kahdesta pojasta nuorempi, vanhempi veli oli Vladislav III. Hänellä oli myös vanhempi sisarpuoli Hedwig (Jadwiga) Jagiello (1408-1431) isän aiemmasta liitosta.[4][2]
Kasimir Jagiellon nousi valtaan Žygimantas Kestutisin murhan aiheuttaman sekasorron keskellä. Murhan jälkeen useat tahot taistelivat Liettuan herruudesta, ja liettualainen aatelisista koostunut Jonas Goštautasin johtama ryhmä kutsui suuriruhtinaaksi Jagellon pojan Kasimir Jagiellon. Kasimir oli tuolloin 13-vuotias. Perimisjärjestyksessä Kasimiria ennen ollut hänen vanhempi veljensä Vladislav III suostui Kasimirin valintaan hänen itsensä ollessa osallisena Unkarin kruununperimiskiistoissa. Kasimir asetettiin suuriruhtinaaksi 22. kesäkuuta 1440. Valtaa kuitenkin käytti todellisuudessa Goštautasin ympärille järjestäytynyt ylhäisaateliston neuvosto. Kasimirin tultua valtaan alkoi Liettuan olojen rauhoittaminen, mikä tapahtui sodalla kapinoivaa Smolenskia vastaan. Kiovan ruhtinaaksi valittiin Kasimirin serkku Olelka. Valtaa tavoitelleelle Švitrigailalle annettiin Volynia ja Podolia.[5]
Kasimirin veli Vladislav III kaatui vuonna 1443 Osmanien valtakuntaa vastaan käydyssä taistelussa Varnassa.[2] Kasimir oli tämän jälkeen ainoa kruununtavoittelija. Hän olisi kuitenkin halunnut kruunun mieluummin perintönä kuin Puolan kruununneuvoston valitsemana. Tämä johti pitkiin neuvotteluihin puolalaisen aatelin kanssa, joka olisi halunnut Kasimirin liittävän Liettuan Puolaan. Ajatusta vastusti liettualainen aateli. Lopulta vuonna 1446 Brest-Litovskissa pidetyssä kokouksessa päätettiin Liettuan valtiollisen aseman säilymisestä, mutta Liettuan oli annettava alueita Volyniasta ja Podoliasta Puolalle. Lopulta kesäkuussa 1447 Kasimir kruunattiin Puolan kuninkaaksi nimellä Kasimir IV.[5]
Kasimir oli 2. toukokuuta 1447 hyväksynyt Liettuan suuriruhtinaskunnan peruskirjan, joka vahvisti aateliston oikeudet ja sitoi Kasimirin nostamaan Liettuan virkoihin vain liettualaisia. Näin Liettua pysyi katolisen aateliston lähes ehdottomassa vallassa.[6] Kasimir kiinnitti huomionsa Unkariin ja Böömiin, sillä hänen puolisollaan Elisabet Itävaltalaisella, joka oli Habsburg-sukua, oli niihin vaateita. Böömin ja Unkarin kruunun saikin Kasimirin vanhin poika Vladislaus II. Puola joutui kolmetoistavuotiseen sotaan Saksalaista ritarikuntaa vastaan vuosiksi 1454–1466. Kasimir valtasi sodassa Pommerin ja muuta Itämeren rannikkoa.[7]
Alueen valtaus alkoi paikallisten suurten kauppakaupunkien kapinana ritarikuntaa vastaan. Aluemuutokset vahvistettiin Thornin rauhalla.[1] Ritarikunta joutui sodan päätteeksi alistumaan Puolan vasalliksi. Idässä vuonna 1449 Kasimir solmi niin sanotun ikuisen rauhan Moskovan Vasili II:n kanssa. Moskovan suuriruhtinaskunnan Iivana Suuren joukot hyökkäilivät kuitenkin vuodesta 1485 lähtien Liettuan rusilaisille maille, mutta Kasimir jätti asian paljolti huomiotta.[5]
Kasimir Jagiellon avioitui vuonna 1454 prinsessa Elisabet Itävaltalaisen kanssa, joka oli Saksan kuningas Albrekt II:n ja Elisabet Luxemburgilaisen (unk.: Luxemburgi Erzsébet), (1409–1442) tytär, joka oli kuningas Sigismund Luxemburgilaisen ja Barbara Celjeläisen tyttärentytär.[8][9] Avioliitolla oli poliittiset tarkoitusperät, sillä se yhdisti Habsburgin ja Jagellon mahtisuvut ensimmäistä kertaa. Avioliitosta tuli onnellinen, ja Elisabet seurasi puolisoaan kymmeniä kertoja tämän matkoille Liettuaan. Hänellä oli vaikutusvaltaa mieheensä, mutta hän ei ollut poliittisesti aktiivinen.[2]
Kasimirille ja Elisabetille syntyi yhteensä 13 lasta, jotka kaikki kahta lukuun ottamatta elivät ajalle poikkeuksellisesti aikuiseksi asti:[10][11]
Kasimirin luonteenpiirre, joka teki suurimman vaikutuksen hänen aikalaisiinsa, oli hänen poikkeuksellisen yksinkertainen elämäntapansa ja raittiutensa. Vaikka hän oli eräs Euroopan mahtavimmista hallitsijoista, hän käytti vaatteissaan tavallista krakovalaista villakangasta, joi vain vettä ja nuodatti askeettista ruokavaliota. Hänen intohimonsa oli metsästys. Hän oli tunnettu vapaamuotoisesta käytöksestään ministereitään ja palvelijoitaan kohtaan, ja voitettuja vihollisiaan hän kohteli aina armollisesti. Kasimirin avioelämä oli poikkeuksellisen onnellinen. Hänen puolisonsa Elisabet Itävaltalainen, ”Jagellojen kantaäiti”, synnytti kuusi poikaa ja seitsemän tytärtä. Hänen antamansa kiintymys ja hyvät neuvot helpottivat Kasimirin 45 vuotta kestäneen raskaan hallituskauden huolia ja taakkaa.[2]
Kasimir Jagiellon kuoli Grodnossa 64-vuotiaana 7. kesäkuuta 1492.[7] Toisten tietojen mukaan hän kuoli metsästysretkellä Trakaissa.[2] Häntä seurasi Liettuan suuriruhtinaana toiseksi vanhin poika Aleksanteri I ja Puolan kuninkaana kolmanneksi vanhin poika Juhana I. Vanhimmasta pojasta tuli Unkarin ja Böömin kuningas Vladislaus II.
Kasimirin onnistui perhesiteiden avulla vahvistaa Jagellon suvun asemaa tuntuvasti. Laajojen perhesiteiden takia myös esimerkiksi Saksalaisen ritarikunnan viimeinen suurmestari Albrekt Brandenburgilainenkin oli Kasimirin tyttären Sofian poika. Kasimirin Pommerin valloituksesta kehitettiin Saksassa myöhemmin ajatus siitä, että Puola oli jakanut Preussin. Tätä käytettiin perusteluna, kun Preussi havitteli myöhemmin alueita Puolasta.[1]
Kasimirin tyttäret Hedvig, Sofia, Anna, Barbara ja Elisabet avioituivat Euroopan eri ruhtinassukuihin, ja niinpä 2000-luvun alussa kaikkien Euroopassa hallinneiden monarkkien sukupuusta löytyi yhteys Kasimir Jagielloniin.[25]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.