americký tenista From Wikipedia, the free encyclopedia
Frances Tiafoe (* 20. ledna 1998 Hyattsville, Maryland) je americký profesionální tenista. Ve své dosavadní kariéře na okruhu ATP Tour vyhrál tři singlové turnaje. Na challengerech ATP a okruhu ITF získal sedm titulů ve dvouhře.[2]
Frances Tiafoe | |
---|---|
![]() Frances Tiafoe na US Open 2022 | |
Stát | ![]() |
Datum narození | 20. ledna 1998 (26 let) |
Místo narození | Hyattsville, Maryland, Spojené státy americké[1] |
Bydliště | Orlando, Florida, Spojené státy americké[1] |
Výška | 188 cm[1] |
Hmotnost | 77 kg[1] |
Profesionál od | 2015[1] |
Držení rakety | pravou rukou, bekhend obouruč |
Výdělek | 11 759 166 USD |
Tenisová raketa | Yonex |
Dvouhra | |
Poměr zápasů | 184–171 |
Tituly | 3 ATP, 6 challengerů, 1 Futures |
Nejvyšší umístění | 10. místo (19. června 2023) |
Dvouhra na Grand Slamu | |
Australian Open | čtvrtfinále (2019) |
French Open | 3. kolo (2023) |
Wimbledon | 4. kolo (2022) |
US Open | semifinále (2022, 2024) |
Velké turnaje ve dvouhře | |
Olympijské hry | 2. kolo (2020) |
Čtyřhra | |
Poměr zápasů | 30–47 |
Nejvyšší umístění | 160. místo (1. listopadu 2021) |
Čtyřhra na Grand Slamu | |
Australian Open | 3. kolo (2021) |
French Open | 2. kolo (2021, 2022) |
Wimbledon | 1. kolo (2017, 2018) |
US Open | 2. kolo (2014) |
Velké turnaje ve čtyřhře | |
Olympijské hry | 2. kolo (2020) |
Týmové soutěže | |
Davis Cup | semifinále (2018) |
Hopman Cup | základní skupina (2019) |
Údaje v infoboxu aktualizovány dne 4. září 2024 Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Na žebříčku ATP byl ve dvouhře nejvýše klasifikován v červnu 2023 na 10. místě a ve čtyřhře v listopadu 2021 na 160. místě. Od července 2024 jej trénuje krajan David Witt, dlouholetý kouč Venus Williamsové.[3] Dříve tuto roli plnili Nicolás Todero, Robby Ginepri, Jihoafričan Wayne Ferreira a mezi lednem a dubnem 2024 Argentinec Diego Moyano.[4][5][1] Na juniorském kombinovaném žebříčku ITF nejvýše figuroval v dubnu 2014, kdy mu patřila 2. příčka.
V patnácti letech se stal historicky nejmladším vítězem dvouhry juniorů floridského Orange Bowlu po výhře nad Kozlovem.[1][6] Jako 17letý obdržel divokou kartu do dvouhry French Open 2015, čímž se stal nejmladším Američanem v hlavní soutěži od Michaela Changa a roku 1989. Stal se také juniorským mistrem Spojených států a v teenagerovském věku vyhrál čtyři challengery.
V americkém daviscupovém týmu debutoval v roce 2018 semifinálem Světové skupiny proti Chorvatsku, v němž prohrál dvouhry s Marinem Čilićem i Bornou Ćorićem. Američané odešli poraženi 2:3 na zápasy. Do září 2024 v soutěži nastoupil k pěti mezistátním utkáním s bilancí 1–5 ve dvouhře a 0–0 ve čtyřhře.[7]
Spojené státy americké reprezentoval na odložených Letních olympijských hrách 2020 v Tokiu, kde v mužské dvouhře prohrál ve druhém kole s třetím nasazeným Řekem Stefanosem Tsitsipasem. Do mužské čtyřhry nastoupil s Rajeevem Ramem. Soutěž opustili ve druhé fázi po prohře s pozdějšími stříbrnými medailisty Marinem Čilićem a Ivanem Dodigem z Chorvatska.
Narodil se roku 1998 v marylandském Hyattsville do rodiny Francese[8] a Alphiny Tiafoeových, kteří na americký kontinent imigrovali ze Sierry Leone. Má dvojče Franklina Tiafoea. V roce 1999 se jejich otec stal pomocným dělníkem na stavbě nového juniorského tenisového centra v College Parku, v němž později pracoval na pozici správce areálu. Frances Tiafoe pak jako tříletý začal v daném centru s tenisem.[1][9]
V rámci hlavních soutěží událostí okruhu ITF debutoval v červnu 2013, když na turnaj ve floridském Innisbrooku obdrželi s Thomasem Mayronnem divokou kartu do čtyřhry. V úvodním kole podlehli krajanům Dadamovi a Buchananovi.[2] Premiérový titul na challengerech si odvezl po sérii pěti finálových porážek z kanadského Granby s dotací 100 tisíc dolarů, kde v srpnu 2016 přehrál ve finále salvadorského hráče Marcela Arévala. Výkonnostní růst zaznamenal během sezóny 2015, jíž zahájil na 1 136. místě, aby se v průběhu roku posunul téměř o 1 000 pozic výše. V závěru roku figuroval na 180. místě. Průnik mezi sto nejlepších tenistů zaznamenal 10. října 2016 po challengerovém titulu ve Stocktonu, když se na žebříčku ATP posunul ze 117. na 100. příčku.[1][2]
V kvalifikacích okruhu ATP World Tour debutoval na červencovém BB&T Atlanta Open 2014. Ve druhém kole podlehl Novozélanďanovi Michaelu Venusovi.[1] Debut v hlavní soutěži zaznamenal o týden později na washingtonském Citi Open 2014, kde mu organizátoři udělili divokou kartu. Na úvod nestačil na ruského hráče Jevgenije Donského. Premiérový kariérní vyhraný zápas v této úrovni dosáhl jako postoupivší kvalifikant během srpnového Winston-Salem Open 2015 po vyřazení Australana Jamese Duckwortha. Po ztrátě úvodní sady získal zbylé dvě v tiebreacích. Následně odešel poražen od šestého nasazeného Brazilce Thomaze Bellucciho.[1][2]
V rámci série ATP Masters odehrál první utkání na březnovém BNP Paribas Open 2016 v Indian Wells, kam obdržel divokou kartu. Po vítězství nad krajanem Taylorem Fritzem jej vyřadil pozdější belgický semifinalista David Goffin. Během Miami Open 2017 v Key Biscayne pak jako kvalifikant prošel do druhé fáze přes Konstantina Kravčuka, aby mu vzápětí stopku vystavil pozdější vítěz Roger Federer. Z letního Mastersu Western & Southern Open 2017 v Cincinnati si odvezl první výhru nad hráčem elitní světové desítky, když ve druhém kole vyřadil světovou sedmičku Alexandra Zvereva z Německa. V dalším kole jej zastavil Američan John Isner.[1][2]
Do premiérového finále na okruhu ATP Tour postoupil na houstonském U.S. Men's Clay Court Championships 2017 poté, co mu byla s Němcem Dustinem Brownem udělena divoká karta do čtyřhry. Ve finále však odešli poraženi od čtvrtého nasazeného chilsko-argentinského páru Julio Peralta a Horacio Zeballos.[10][1][2]
Debut v hlavní soutěži nejvyšší grandslamové kategorie zaznamenal v mužském deblu US Open 2014. S krajanem Michaelem Mmohem na úvod vyřadili Víctora Estrellu Burgose s Teimurazem Gabašvilim, aby v další fázi nenašli recept na Scotta Lipského a Rajeeva Rama. V sedmnácti letech pak obdržel divokou kartu do mužské dvouhry French Open 2015, v níž jej hladce vyřadil Martin Kližan. Na US Open 2016 ztratil v prvním kole dvousetové vedení nad Johnem Isnerem.[1][2]
Tým světa reprezentoval na premiérovém ročníku Laver Cupu 2017 v Praze, kde odehrál historicky první utkání týmové soutěže proti Marinu Čilići. Chorvat jej zdolal po zisku obou tiebreaků.[11] Výběr světa pak Evropě celkově podlehl 9:15 na zápasy.
Debutovou trofej z okruhu ATP Tour vybojoval ve 20 letech na únorovém Delray Beach Open 2018, kde ve finále zdolal 28letého Němce Petera Gojowczyka po dvousetovém průběhu. Poprvé si na túře ATP zahrál také semifinále, když na cestě do závěrečného duelu zdolal druhého nasazeného Argentince Juana Martína del Potra i semifinalistu Australian Open 2018 Čong Hjona.[12] Druhý titul si odvezl z antukového U.S. Men's Clay Court Championships 2023 v Houstonu. Turnajem prošel bez ztráty setu. Ve finále přehrál argentinskou turnajovou osmičku Tomáse Martína Etcheverryho po dvou zvládnutých tiebreacích. Po skončení se posunul na nové kariérní maximum, 11. příčku žebříčku.[13] Potřetí triumfoval na travnatém BOSS Open 2023 ve Stuttgartu. Ve druhém kole přehrál Jiřího Lehečku, poté turnajovou šestku Lorenza Musettiho a v semifinále maďarského kvalifikanta Mártona Fucsovicse. V závěrečném utkání zdolal Němce Jana-Lennarda Struffa po třísetové bitvě. V závěrečném tiebreaku za stavu míčů 6:7 odvrátil mečbol. Bodový zisk jej ve 25 letech poprvé posunul do první světové desítky, jíž uzavíral.[14]
|
Stav | č. | datum | turnaj | kategorie | povrch | soupeř ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|---|
Vítěz | 1. | 25. února 2018 | Delray Beach, Spojené státy | ATP 250 | tvrdý | ![]() |
6–1, 6–4 |
Finalista | 1. | 6. května 2018 | Estoril, Portugalsko | ATP 250 | antuka | ![]() |
4–6, 4–6 |
Finalista | 2. | 31. října 2021 | Vídeň, Rakousko | ATP 500 | tvrdý (h) | ![]() |
5–7, 4–6 |
Finalista | 3. | 1. května 2022 | Estoril, Portugalsko | ATP 250 | antuka | ![]() |
3–6, 2–6 |
Finalista | 4. | 9. října 2022 | Tokio, Japonsko | ATP 500 | tvrdý | ![]() |
6–7(3–7), 6–7(2–7) |
Vítěz | 2. | 9. dubna 2023 | Houston, Spojené státy | ATP 250 | antuka | ![]() |
7–6(7–1), 7–6(8–6) |
Vítěz | 3. | 18. června 2023 | Stuttgart, Německo | ATP 250 | tráva | ![]() |
4–6, 7–6(7–1), 7–6(10–8) |
Finalista | 5. | 7. dubna 2024 | Houston, Spojené státy | ATP 250 | antuka | ![]() |
5–7, 6–4, 3–6 |
Finalista | 6. | 19. srpna 2024 | Cincinnati, Spojené státy | ATP 1000 | tvrdý | ![]() |
6–7(4–7), 2–6 |
Stav | č. | datum | turnaj | kategorie | povrch | spoluhráč | soupeři ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Finalista | 1. | 16. dubna 2017 | Houston, Spojené státy | ATP 250 | antuka | ![]() |
![]() ![]() |
6–4, 5–7, [6–10] |
Legenda |
---|
Challengery (6–5 D) |
Futures (1–2 D; 0–2 Č) |
Stav | č. | datum | turnaj | povrch | soupeř ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|
Finalista | 1. | 25. ledna 2015 | Weston, Spojené státy | antuka | ![]() |
5–7, 4–6 |
Vítěz | 1. | 22. března 2015 | Bakersfield, Spojené státy | tvrdý | ![]() |
6–1, 6–2 |
Finalista | 2. | 29. března 2015 | Calabasas, Spojené státy | tvrdý | ![]() |
6–7(4–7), 6–7(6–8) |
Finalista | 1. | 3. května 2015 | Tallahassee, Spojené státy | antuka | ![]() |
6–2, 6–7(5–7), 4–6 |
Finalista | 2. | 15. listopadu 2015 | Knoxville, Spojené státy | tvrdý (h) | ![]() |
7–5, 1–6, 3–6 |
Finalista | 3. | 30. dubna 2016 | Tallahassee, Spojené státy | antuka | ![]() |
7–6(8–6), 4–6, 2–6 |
Finalista | 4. | 9. července 2016 | Winnetka, Spojené státy | tvrdý | ![]() |
3–6, 2–6 |
Finalista | 5. | 31. července 2016 | Lexington, Spojené státy | tvrdý | ![]() |
2–6, 7–6(8–6), 6–7(3–7) |
Vítěz | 1. | 7. srpna 2016 | Granby, Kanada | tvrdý | ![]() |
6–1, 6–1 |
Vítěz | 2. | 9. října 2016 | Stockton, Spojené státy | tvrdý | ![]() |
6–4, 6–2 |
Vítěz | 3. | 23. dubna 2017 | Sarasota, Spojené státy | antuka | ![]() |
6–3, 6–4 |
Vítěz | 4. | 14. května 2017 | Aix-en-Provence, Francie | antuka | ![]() |
6–3, 4–6, 7–6(7–5) |
Vítěz | 6. | říjen 2020 | Parma, Itálie | antuka | ![]() |
6–3, 3–6, 6–4 |
Vítěz | 7. | červen 2021 | Nottingham, Velká Británie | tráva | ![]() |
6–1, 6–3 |
Stav | č. | datum | turnaj | povrch | spoluhráč | soupeři ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|---|
Finalista | 1. | 19. ledna 2014 | Sunrise, Spojené státy | antuka | ![]() |
![]() ![]() |
7–6(7–4), 4–6, [6–10] |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.