Una cassola o greixonera és un vas, ordinàriament rodó, de terrissa o de metall, més ample que alt, que serveix principalment per a guisar al foc o en un fogó.
- Deia la cassola al perol: aparta't, que mascares.[1]
- (en castellà) Dixo la sarten á la caldera, quitate de alla ojinegra.
El Quixot. 2a part. Cap. 67.
Dit quan algú no vol enllitar-se on se li ha assignat.
- La cassola plena, a molts treu de pena.[4]
- Olla i cassola de ferro, a la salut no fa esguerro.
- Pardal que vola, a la cassola.[4]
- Qui amb greixonera cou, amb poc menjar en té prou[6]
- Teuladí que vola, a la cassola.
A més de ser el gentilici de Teulada, el teuladí és un ocell.
Sortir de la qüestió o desviar una discussió de l'assumpte.
- Bona nit viola, ja t'hi tinc a la cassola.[4]
Quan algú s'ha deixat enganyar o agafar.
Vèncer algú en una qüestió o disputa (Sineu).
Injuriar, sortir de polleguera.
Ésser de la reunió.
- ↑ Sevilla Muñoz, J.; Zurdo Ruiz-Ayúcar, M.I.T. (dir.). «Refranero multilingüe». Madrid: Instituto Cervantes (Centro Virtual Cervantes), 2009. [Consulta: 4 agost 2024].
- 1 2 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 4 agost 2024].
- 1 2 3 4 5 6 7 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «cassola». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
- ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «greixonera». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.