família de plantes From Wikipedia, the free encyclopedia
Les fagàcies (Fagaceae) són una família de plantes amb flors que inclou faigs, castanyers i roures, i el 2016 comprenia vuit gèneres amb unes 927 espècies.[1]
Fagaceae ![]() | |
---|---|
![]() carrasca ![]() | |
Planta | |
Tipus de fruit | nou ![]() |
Taxonomia | |
Super-regne | Eukaryota |
Regne | Plantae |
Ordre | Fagales |
Família | Fagaceae ![]() Dumort., 1829 |
Tipus taxonòmic | Fagus ![]() |
Nomenclatura | |
Estatus | Nomen conservandum ![]() |
Sinònims | |
Gèneres | |
|
A les regions temperades són majoritàriament caducifolis,[2] mentre que als tròpics, moltes espècies són arbres i arbusts de fulla perenne.[3] Es caracteritzen per fulles simples alternes amb venació pinnada, flors unisexuals en forma d'aments i fruits en forma de nous com copes (cúpula).[3] Les seves fulles solen ser lobulades, i generalment tenen pecíols i estípules. Els seus fruits no tenen endosperma i es troben en una closca escamosa o espinosa que pot o no envoltar la nou sencera, que pot contenir d'una a set llavors. Als roures, gènere Quercus, el fruit és una nou sense vàlvules (generalment conté una llavor) anomenada gla. La closca de la gla en la majoria dels roures només forma una copa amb la nou. Altres membres de la família tenen fruits secs totalment tancats. Les fagàcies són una de les famílies de plantes llenyoses més importants ecològicament de l'hemisferi nord, ja que els roures formen la columna vertebral dels boscos temperats a Amèrica del Nord, Europa i Àsia, i són una de les fonts més importants d'aliment de la fauna salvatge.
Les fagàcies estan àmpliament distribuïdes per l'hemisferi nord. La diversitat en l'àmbit del gènere es concentra al sud-est asiàtic,[4] on es creu que la majoria dels gèneres existents van evolucionar abans de migrar a Europa i Amèrica del Nord (a través del pont terrestre de Bering).[5] Algunes fagàcies (com Fagus grandifolia, Castanea dentata i Quercus alba al nord-est dels Estats Units, o Fagus sylvatica, Quercus robur i Q. petraea a Europa) solen ser ecològicament dominants als boscos temperats del nord.
Alguns dels arbres pertanyents a la família de les Fagàcies tenen un notable interès econòmic. Algunes varietats de Quercus, Castanea i Fagus proporcionesn fustes molt apreciades (en la fabricació de parquets, mobles, botes per a vins i licors, vaixells,[6] instruments musicals,...).[7][8] El suro obtingut del Quercus suber, té tota mena d’usos.[9] Les castanyes de la Castanea sativa són un aliment tradicional i molt preuat. També la fusta de castanyer té molt bones característiques.[10]
Algunes fustes foren populars en altres temps per a aplicacions concretes. Actualment ja no es conserva la tradició.
« | ... Vna guitarra ordinaria mitjana de fatg... Vna guitarra ordinaria gran de fatg ...Vna guitarra de la forma major de fatg ... | » |
— Manual de novells ardits.[11] |
Les Fagàcies sovint es divideixen en cinc o sis subfamílies i generalment s'accepta que inclouen de 8 (a 10) gèneres (llistats a continuació). La monofília de les Fagaceae està fortament recolzada tant per dades morfològiques (especialment la morfologia de la fruita) com per les dades moleculars.[12]
El gènere Nothofagus de l'hemisferi sud, comunament conegut com a faig del sud, es va col·locar històricament entre les Fagaceae, en concret com a germana del gènere Fagus,[13] però les proves moleculars recents suggereixen el contrari. Tot i que Nothofagus comparteix una sèrie de característiques comunes amb les Fagaceae, com ara l'estructura de la fruita de la cúpula, difereix significativament en diversos aspectes, inclosa una morfologia diferent d'estípula i pol·len, a més de tenir un nombre diferent de cromosomes.[14] La visió actualment acceptada pels botànics sistemàtics és situar Nothofagus a la seva pròpia família, Nothofagaceae.[12]
La filogenètica molecular moderna suggereix les següents relacions:[27][28]
| |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
L'estudi dels fòssils permet afirmar que la família de les fagàcies va aparèixer entre l'era secundària i l'era terciària. La diferenciació entre les espècies va ser ràpid durant la meitat de l'era terciària, segons les anàlisis d'ADN que s'han fet. La primera a diferenciar-se va ser Fagus. Quercus i Castanea es van començar a separar fa 60 milions d'anys, una separació que es va fer efectiva fa entre 22 i 3 milions d'anys.[29]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.