TGF-α se može proizvesti u makrofagima, ćelijama mozga i keratinocitima. TGF-α indukuje razvoj epitela. S obzirom da je TGF-α član porodice EGF, biološka dejstva TGF-α i EGF-a su slična. Naprimjer, TGF-α i EGF se vezuju za isti receptor. Kada se TGF-α veže za EGFR, može pokrenuti višestruke događaje ćelijske proliferacije.[7] Ćelijske proliferacije koje uključuju TGF-α vezan za EGFR obuhvataju zarastanje rana i embriogenezu. TGF-α je također uključen u tumerigenezu, a vjeruje se da promovira angiogenezu.[8]
TGF-α se sintetizira interno kao dio transmembranskog prekursora od 160 (ljudski) ili 159 (pacov) aminokiselina.[8] Prekursor se sastoji od vanćelijskog domena koji sadrži hidrofobnitransmembranski domen, od 50 aminokiselina TGF-α i citoplazmatski domen od 35 ostataka.[8] U svom najmanjem obliku, TGF-α ima šest cisteina povezanih preko tri disulfidna mosta. Zajedno, svi članovi porodice EGF/TGF-α dijele ovu strukturu. Protein, međutim, nije direktno povezan sa TGF-β.
Ograničeni uspjeh rezultat je pokušaja da se sintetizira redukcijski molekul za TGF-α koji eksprimira sličan biološki profil.[7]
Sinteza u želucu
U želucu, TGF-α se proizvodi unutar normalne želučane sluznice.[10] Pokazalo se da TGF-α inhibira lučenje želučane kiseline.
Glikoziliraniprotein od 170 kDa poznat kao EGF receptor vezuje se za TGF-α, omogućavajući polipeptidu da funkcioniše na različitim signalnim putevima.[6] EGF receptor karakteriše postojanje vanćelijskog domena koji ima brojne aminokiselinske motive. EGFR je neophodan za jedan transmembranski domen, unutartćelijski domen (sadrži aktivnost tirozin-kinaza) i prepoznavanje liganda.[6] Kao faktor rasta usidren membranom, TGF-α se može otcijepiti od integralnog membranskog glikoproteina putem proteaza.[8] Rastvorljivi oblici TGF-α koji nastaju cijepanjem imaju kapacitet da aktiviraju EGFR. EGFR se također može aktivirati iz faktora rasta koji je ugrađen u membranu.
Kada se TGF-α veže za EGFR, dimerizira, izazivajući fosforilaciju protein-tirozin kinaze. Aktivnost protein-tirozin kinaze uzrokuje autofosforilaciju između nekoliko ostataka tirozina unutar EGFR, utičući na aktivaciju i signalizaciju drugih proteina koji djeluju u mnogim putevima prijenosa signala.
U životinjskom modelu Parkinsonove bolesti gdje su dopaminskineuroni oštećeni 6-hidroksidopaminom, infuzija TGF-α u mozak izazvala je povećanje broja neuronskih prekursorskih ćelija.[9] Međutim, tretman TGF-α nije rezultirao neurogenezom dopaminskih neurona.[11]
Neuroendokrini sistem
Pokazalo se da porodica EGF/TGF-α reguliše luteinizirajući hormon-oslobađajući hormon (LHRH), preko glija-neuronskog interaktivnog procesa.[6] Proizveden u astrocitimahipotalamusa, TGF -α indirektno stimuliše oslobađanje LHRH putem različitih intermedijera. Kao rezultat toga, TGF-α je fiziološka komponenta neophodna za početak procesa ženskog puberteta.[6]
Suprahijazmatsko jezgro
Primijećeno je također da je TGF-α visoko eksprimiran u suprahijazmatskom jezgru (SCN) (5). Ovaj nalaz ukazuje na ulogu EGFR signalizacije u regulaciji SATA i cirkadijskih ritmova unutar SCN-a..[12] Slične studije pokazale su da, kada se ubrizgava u treću komoru, TGF-α može potisnuti cirkadijskoo lokomotorno ponašanje zajedno s aktivnostima pića ili jela.[12]
Tumori
Ovaj protein pokazuje potencijalnu upotrebu kao prognostičkog biomarkera kod različitih tumora, kao što je karcinom želuca[13] ili melanom (što je sugerirano).[14] Povećanje TGF-α vezano je za Menetrierovu bolest, predkancerozno stanje želuca.[15]
Pokazalo se da TGF alfa reaguje sa GORASP1[16] i GORASP2.[16]
Coffey, R.; Gangarosa, L.; Damstrup, L.; Dempsey, P. Osnovne akcije transformacije faktora rasta-α i srodnih peptida. EUR. J. Gastroen. Hepat. 1995, 7, 923.
Luetteke NC, Lee DC (1991). "Transforming growth factor alpha: expression, regulation and biological action of its integral membrane precursor". Semin. Cancer Biol. 1 (4): 265–75. PMID2103501.
Greten FR, Wagner M, Weber CK, Zechner U, Adler G, Schmid RM (2002). "TGF alpha transgenic mice. A model of pancreatic cancer development". Pancreatology. 1 (4): 363–8. doi:10.1159/000055835. PMID12120215. S2CID84256727.
Bean MF, Carr SA (1992). "Characterization of disulfide bond position in proteins and sequence analysis of cystine-bridged peptides by tandem mass spectrometry". Anal. Biochem. 201 (2): 216–26. doi:10.1016/0003-2697(92)90331-Z. PMID1632509.
Lei ZM, Rao CV (1992). "Expression of epidermal growth factor (EGF) receptor and its ligands, EGF and transforming growth factor-alpha, in human fallopian tubes". Endocrinology. 131 (2): 947–57. doi:10.1210/en.131.2.947. PMID1639032.
Tricoli JV, Nakai H, Byers MG, Rall LB, Bell GI, Shows TB (1986). "The gene for human transforming growth factor alpha is on the short arm of chromosome 2". Cytogenet. Cell Genet. 42 (1–2): 94–8. doi:10.1159/000132258. PMID3459638.
Derynck R, Roberts AB, Winkler ME, Chen EY, Goeddel DV (1984). "Human transforming growth factor-alpha: precursor structure and expression in E. coli". Cell. 38 (1): 287–97. doi:10.1016/0092-8674(84)90550-6. PMID6088071. S2CID53275849.
Ogbureke KU, MacDaniel RK, Jacob RS, Durban EM (1995). "Distribution of immunoreactive transforming growth factor-alpha in non-neoplastic human salivary glands". Histol. Histopathol. 10 (3): 691–6. PMID7579819.