From Wikipedia, the free encyclopedia
Keratkonus (KC, KTCN) je degenerativni poremećaj oka u kojem strukturne promjene unutar rožnjače izazivaju njeno tanjenje i promjene na više konični oblik od normalnije postepene zakrivljenosti. Keratokonus može izazvati značajne distorzije vida, s više slika, a kod osobe se sve ćešće javlja osetljivost na svjetlost. Obično se dijagnosticira u adolescentnim godinama osobe. Ako značajno utiče u oba oka, pogoršanje vida može uticati na sposobnost osobe da vozi automobil ili normalno čita ispis.
U većini slučajeva, stručnjaci postavljaju dovoljno efikasna korekcijska sočiva da omoguće osobi da nastavi da vozi legalno i isto tako normalno funkcionira . Dalje napredovanje bolesti može zahtijevati operaciju, za koju je dostupno nekoliko opcija, uključujući i segment intrastromnog prstena rožnjače, mrežu kolagena rožnjače , mini asimetričnu radijalnu keratotomiju, rožnice intrastromnu implantacija sistema rožnjače, topografiju vođena fotorefrativne keratektomije (PRK), topografiji vođena provodne keratoplastike, faknog intraokularne leće i, u 25% slučajeva, rožnice transplantacija, prirodnu promjenu unutarokularnog sočiva i u 25% of slučajeva, transplantaciju rožnjače.
Prtocijenjena stopa keratokonusa je u raspono 1/500 do 1/2000 osoba,[1] ali poteškoće sa diferencijalnom dijagnozom zazva nesigurnost. Čini se da se javljaju u populacijama širom svijeta, iako se češće uočava u određenim etničkim grupama, kao što su Južni Azijati. Mogući uzroci su okolišni i genetički faktori, ali tačan uzrok je neizvjesna. Keratokonus je povezana sa štetnim enzimskim aktivnostima unutar rožnjače. Riječ je potiče od grčke: kéras = rog, rožnjača + latinska: cōnus = konus.[2]
Osobe sa početkom keratokonusa obično primijete manje zamagljivanje svog vida i dolaze do kliničara tražiti korektivne leće za čitanje ili vožnju.[3][4] U ranim fazama, simptomi keratokonusa može biti kao i u drugim defektima prelamanja oka. Kako bolest napreduje, vid se pogoršava, ponekad brzo. Oštrina vida postaje umanjena na svim udaljenostima, ia noćni vid je često loš. Neke osobe imaju vid u jednom oku koji je znatno lošiji nego u drugim. Bolest je često bilateralna, iako asimetrična. Kod nekih se razvija fotofobija (osjetljivost na jarko svjetlo), naprezanje očiju, uz žmirkanje da bi pročitali, ili svrab u očima,[3] ali postoji obično malo ili nimalo osećaja bola. To može dovesti do pojave blistavih objekata, kao cilindrične cijevi sa istim intenzitetom na svim tačkama.
Klasični simptom keratokonusa je percepcija više "duh" slika, što je poznato kao monokularna poliopija. Ovaj efekt se najjasnije vidi sa visokim kontrastnim oblastima, kao što je tačka svjetlosti na tamnoj pozadini. Umjesto da vidi samo jednu, osoba sa keratokonusa vidi mnogostruke slike tačke, raširene u haotičnom obrascu. Ovaj obrazac se obično ne menja iz dana u dan, ali s vremenom, često poprima nove oblike. Ljudi često primjećuju da baklje i distorziju oko izvora svjetlosti. Neki čak s vremenom, primijete slike u pokretu u odnosu na bit jedne i druge . Dominantna optička aberacija oka u keratokonusu je koma.[5][6] Vizuelna distorzijska iskutva osobe dolaze iz dva izvora, od kojih je jedan nepravilna deformacija površine rožnjače, a druga je ožiljk koji se javlja na izloženim momenatima. Ovi faktori deluju na formiranje regija na rožnjači da mapiraju sliku na različitim lokacijama mrežnjače. Efekt se može pogoršati pri slabim svjetlosnim uvjetima, kao prilgođavanje na tamu pri širenju zjenica , izlaganjem više nepravilne površine rožnjače.
Prije bilo fizičkog pfegleda, u dijagnoza keratokonusa često počinje s oftalmolog om ili optometristima, procjenom osobne historije blesti, posebno glavni prigovor i drugih vizuelnih simptoma, prisustvo bilo historije očne bolesti ili ozljede koje bi mogle utjecati na vid i moguće prisustvo porodične historije očnih bolesti. U dijagramu oka, kao što je standard Snellenovog grafikona od progresivno smanjim slovima, se zatim koristi za određivanje oštrine vida osobe. Oftalmološki pregled se može nastaviti mjerenjem lokalizirane zakrivljenosti rožnjače ručnim keratometrom,[7] sa detekcijom neregularnog astigmatizma koji sugerira mogućnost keratokonusa. Teži slučajevi mogu proširiti sposobnost mjernog instrumenta.[4] Dalje indikacije se mogu dobiti retinoskopijom, pri kojoj se svjetlosni snop fokusira na mrežnjaču ispitanika i reflektira, ili posmatra refleks kada je posmatrač u izvor svjetla napred i nazad. Keratokonus je među vidnim promjenama koje ispoljavaju makazasti refleks djelovanja dvije trake koje se kreću ka i dalje jedna od druge, kao i par sječiva makaza.[8]
Ako s sumnja na keratokonus, oftalmologa ili optometrista će tražiti druge karakteristične nalaza bolesti, putem tzv. prerezane lampe ispitivanja rožnjače.[9] Uznapredovali slučaj je obično lahko vidljiv za ispitivača, a može pružiti nedvosmislenu dijagnoze prije više specijaliziranih testiranja. Pod strogim ispitivanjem, prsten žuto-smeđe do maslinasto zelene pigmentacije poznat kao Fleischerov prsten može se uočiti u oko pola keratokonusnog oka.[10] Fleischerov prsten je izazvan depozicijom željeznog oksida hemosiderina unutar epitela rožnjače, koja je suptilna i ne može biti lahko otkriven u svim slučajevima, ali postaje jasnije kada se gleda pod kobalt plavim filterom. .[4] Isto tako, oko 50% ispitanika ispoljava Vogtove strije, fine stresne linije unutar rožnjače, uzrokovane istezanjem i stanjivanjem.[10] Strije privremeno nestaju dok se primjenjuje blagi pritisak se na očnu jabučicu.[4] Visoko izražen konus može se stvoriti u obliku slova V, s udubljenjem u donjem kapku kada je pogled osobe usmjeren prema dolje, što je poznat kao Munsonov znak. ]].[3] Ostali klinički znaci keratokonusa obično su predstavljeni dugo prije nego Munsonov znak postaje očigledan,[11] pa ovaj nalaz, iako je klasičan znak bolesti, ima tendenciju da ne bude od primarne dijagnostičke važnosti.
Ručni keratoscop, ponekad poznat kao "Placidov disk", može omogućiti i jednostavnu neinvazivnu vizualizaciju površine rožnjače projektujući niz koncentričnih krugova svjetla na rožnjaču. A definitivna dijagnoza se još može dobiti i pomoću topografije rožnjače, u kojoj automatizirani instrument projektuje osvijetljeni obrazac na rožnjače i određuje s topologiju iz analize digitalne slike. Topografska mapa ukazuje na bilo kakve distorzije ili ožiljake u rožnjači, sa keratokonusom otkriva karakterističnu strmiju zakrivljenosti koja je obično ispod centralnog dijela oka.[12] Tehnika može snimiti sliku stepena i obima deformacije kao mjerilo za procjenu stope progresije. To je od posebne važnosti u otkrivanju poremećaja u ranoj fazi, kada drugi znakovi još nisu ispoljeni.[13]
Kada je keratokonus dijagnosticiran, njegov stepen se može izraziti u nekoliko mjera:[14]
Povećanje korištenja topografije rožnjače dovelo je do pada u upotrebi ovih termina.[14]
Faza | Karacteristike[15][16] |
---|---|
Faza 1 |
|
Faza 2 |
|
Faza 3 |
|
Faza 4 |
|
Faza je određena ako je nađena jedna od karakteristika. Debljina rožnjače je mjerena na licu rožnjače. |
Unatoč značajnim istraživanjima , etiologija keratokonusa ostaje nejasna [12] Nekoliko izvora ukazuju na to da keratokonus vjerojatno proizlazi iz niza različitih faktora: Genetički, ekološki ili mobilni, što može formirati okidač za pojavu bolesti [17][18][19] Jednom pokrenuta, bolest se obično razvija progresivnom raspadom Bowmanovog sloja,[20] koja se nalazi između epitela i stromi. Kako ove dvije dolaze u kontakt, ćelijske i strukturne promjene u rožnjači negativno utiču na njihov integritet i dovode do ispupčenja i ožiljaka, kao karakterističnih poremećaja. U okviru svakog pojedinog keratokonusa rožnjače, regija degenerativnih istanjenja koegzistira sa regijama koje prolaze iz zarastanja rana, koje se mogu naći. Čini se da postoji rožnjačna degradacija ožiljaka. Međutim, nedavno, velika, multicentrična studija ukazuje na habanje sočiva može povećati vjerojatnost ovog zaključka sa faktorom preko dva puta.[21][22]
Brojne studije indiciraju da keratokonusna rožnjača ispoljava znake povećanja aktivnosti proteazas,[17] a class of enzymes that break some of the collagen cross-linkages in the stroma, with a simultaneous reduced expression of protease inhibitors.[23] Druga istraživanja sugeriraju reduciranu aktivnost enzima aldehid dehidrogenaza što može biti vezano za izgradnju slobodnih radikala i oksidacije dijelova rožnjače.[24] Bez obzira na pathogenetski proces, šteta uzrokovana aktivnost ima u okviru vjerovatnih posljedica na rožnjači u smanjenju njene debljine i biomehaničke snage. Na ultrastrukturnom nivou, slabljenje rožnjačnog tkiva je povezano sa poremećajem redovnog uređenja orijentacije kolagenskih slojeva i kolagenskih filamenta.[25] Budući da se keratokonus smatra neupalni poremećajem, jedno istraživanje pokazuje da krute kontaktne leće ljude dovodi do prekomjernih proupalnih citokina, kao što su IL-6, TNF-alfa, ICAM-1 i VCAM-1 u suznoj tečnosti.[26]
Uočene su i genetičke predispozicije za pojavu keratokonusa.[27] with the disease running in certain families,[28] and incidences reported of concordance in identical twins.[9] Učestalost pojave kod srodnih članova porodice nije jasno definirana iako je primjetno viša nego u općoj populaciji,[12] a procijenjen je raspon između 6% i 19%.[29] Dvije nezavisne studije u velikoj mjeri homogenih zajednica su u suprotnosti navodnog mapiranja okacije gena u hromosomu 16: pozicija 16q i 20q.[29] Većina genetičkih studija se slažu da je svojstvo autosomno, sa dominantnim modelom nasljeđivanja.[3] A rijetki, autosomno dominantni oblik teškog keratokonusa s prednjom polarnom kataraktom je uzrokovana mutacijom u istom području mir-184, a mikroRNK je vrlo izražena u rožnjači i prednjem sočivu.[30] Keratoconus is diagnosed more often in people with Down's syndrome, though the reasons for this link have not yet been determined.[31]
Keratokonus je asociran sa atopičnom bolešću,[32] koja uključuje astmu, alergije i ekceme, a njegov neobični oblik utiče na nekoliko bolesti pogođenih osoba, Keratokonus je također vezane za Alportov sindrom, Downov sindrom i Marfan sndrom.[32] Brojna istraživanja ukazuju da snažno trljanje oka doprinosi napredovanju keratokonusa, pa bi ljudi trebali biti obeshrabreni iz praktiovanju sličnih pokreta.[33][34][35][36][37][38] Keratoconus differs from Ectasia which is caused by LASIK eye surgery. Post-LASIK Ectasia has been associated with the excessive removal of the eye's stromal bed tissue during surgery.
U ranim fazama keratokonusa, staklo ili mehke kontaktne leće mogu biti dovoljna da isprave blagi astigmatizam. Kako stanje napreduje, te više ne pružaju osobama zadovoljavajuću oštrinu vida, većina praktičara će se početi da upravlja stanjem sa krutim kontaktnim sočivima, koja su poznata kao kruta gasna propusna sočiva. Ona pružaju dobru razinu vizualne korekcije, ali ne sprečavaju progresiju stanja.[39]
U ljudi s keratokonusom, krute kontaktne leće poboljšavaju vid putem suzne tekućine popunjavajući prazninu između nepravilne površine rožnjače e i redovno glatke unutrašnje površine sočiva, čime se stvara efekat glatke rožnjače. Mnoge specijalizirane vrste kontaktnih leća su razvijeni za keratokonus i pogođenih ljudi mogu potražiti i ljekare koji su specijalizirana za rožnjače i montere kontaktnih leća koji imaju iskustva u upravljanju keratokonusom. Nepravilan konus predstavlja izazov [40] i instalater će nastojati da se proizvede sočivo sa optimalnim kontaktom, stabilnošću i strminom.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.