From Wikipedia, the free encyclopedia
Protein ERCC-8 ekscizijke popravke DNK jest protein koji je kod ljudi kodiran genom ERCC8.[5][6]
Dužina polipeptidnog lanca je 396 aminokiselina, а molekulska težina 44.055 Da.[7]
10 | 20 | 30 | 40 | 50 | ||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
MLGFLSARQT | GLEDPLRLRR | AESTRRVLGL | ELNKDRDVER | IHGGGINTLD | ||||
IEPVEGRYML | SGGSDGVIVL | YDLENSSRQS | YYTCKAVCSI | GRDHPDVHRY | ||||
SVETVQWYPH | DTGMFTSSSF | DKTLKVWDTN | TLQTADVFNF | EETVYSHHMS | ||||
PVSTKHCLVA | VGTRGPKVQL | CDLKSGSCSH | ILQGHRQEIL | AVSWSPRYDY | ||||
ILATASADSR | VKLWDVRRAS | GCLITLDQHN | GKKSQAVESA | NTAHNGKVNG | ||||
LCFTSDGLHL | LTVGTDNRMR | LWNSSNGENT | LVNYGKVCNN | SKKGLKFTVS | ||||
CGCSSEFVFV | PYGSTIAVYT | VYSGEQITML | KGHYKTVDCC | VFQSNFQELY | ||||
SGSRDCNILA | WVPSLYEPVP | DDDETTTKSQ | LNPAFEDAWS | SSDEEG |
Ovaj gen kodira protein ponovljenog WD-a, koji stupa u interakciju s Cockayneovim sindromom tipa B (CSB) i p44 proteinima, a potonji je podjedinica RNK-polimeraze II transkripcijskog faktora II H . Mutacije u ovom genu identificirane su kod pacijenata s nasljednom bolešću Cockayneov sindrom (CS). CS je poremećaj ubrzanog starenja koji karakterizira fotoosjetljivost, poremećen razvoj i višesistemska progresivna degeneracija. CS ćelije su abnormalno osjetljive na ultraljubičasto zračenje i neispravne su u popravljanju transkripcijski aktivnih gena. Alternativno je za ovaj gen pronađeno više prerađenih varijanti transkripta koje kodiraju različite izoforme.[6]
Smatra se da proteini CSA i CSB funkcioniraju u transkripciji i popravkama DNK, ponajviše u popravljanju ekscizije (isijecanja) nukleotida povezanih s transkripcijom. Ćelije s nedostatkom CSA i CSB pokazuju nedostatak preferencijalne popravke UV-induciranih ciklobutanskih pirimidinskih dimera u aktivno transkribiranim genima, u skladu s neuspjelim odgovorom popravljanja ekscizije vezanih nukleotida pri transkripciji.[8] Unutar ćelije, CSA protein nalazi se na mjestima oštećenja DNK, posebno međulančanim unakrsnim vezama, dvolančanim prekidima i nekim monoadodacima.[9]
CS nastaje zbog mutacija zametne linije u bilo kojem od dva gena, CSA (ERCC8) ili CSB (ERCC6) . Mutacije CSA općenito uzrokuju umjereniji oblik CS-a od mutacija CSB.[9] Mutacije u genu CSA čine oko 20% slučajeva CS-a.[10]
Za ERCC8 pokazano je daima interakcije sa XAB2.[11]