Loading AI tools
місто у Львівській області (Україна) З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Хо́дорів (у минулому — Ходоростав, Ходорів-став) — місто Стрийського району Львівської області. Розташоване над річкою Луг (притока Дністра), за 44 км на північний схід від райцентру і за 64 км на південь від обласного центру. Адміністративний центр Ходорівської міської громади.
Ходорів | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
| |||||||||
![]() | |||||||||
Основні дані | |||||||||
Країна | ![]() | ||||||||
Область | Львівська область | ||||||||
Район | Стрийський район | ||||||||
Громада | Ходорівська міська громада | ||||||||
Код КОАТУУ: | 4621510500 | ||||||||
Засноване | |||||||||
Перша згадка | 1394 | ||||||||
Магдебурзьке право | 1436 | ||||||||
Населення | ▼ 8954 (01.01.2022)[1] | ||||||||
Площа | 8,25 км² | ||||||||
Густота населення | 1200 осіб/км² | ||||||||
Поштові індекси | 81750 | ||||||||
Телефонний код | +380-3239 | ||||||||
Координати | 49°24′21″ пн. ш. 24°18′37″ сх. д. | ||||||||
Висота над рівнем моря | 255 м | ||||||||
Водойма | p. Луг | ||||||||
Назва мешканців | ходорів'я́нин ходорів'я́нка ходорів'я́ни | ||||||||
День міста | 22 серпня | ||||||||
Відстань | |||||||||
Найближча залізнична станція | Ходорів | ||||||||
До районного центру | |||||||||
- фізична | 44 км | ||||||||
- залізницею | 64 км | ||||||||
- автошляхами | 44,6 км | ||||||||
До обл./респ. центру | |||||||||
- фізична | 64 км | ||||||||
- залізницею | 64 км | ||||||||
- автошляхами | 67,2 км | ||||||||
До Києва | |||||||||
- залізницею | 636 км | ||||||||
- автошляхами | 570 км | ||||||||
Міська влада | |||||||||
Рада | Ходорівська міська рада | ||||||||
Адреса | 81750, Львівська обл., Стрийський р-н, м. Ходорів вул. Грушевського, 38 | ||||||||
Вебсторінка | Ходорівська громада | ||||||||
Міський голова | Максим Андрійович | ||||||||
|
За найвірогіднішою версією, назва міста походить від чоловічого імені Ходор (народний варіант імені Федір, Хведір). До цих імен наближене й ім'я Теодор, яке бере початок від грецьких слів Теос (Бог) і дорон (дарунок). Отже, буквально Божий дар. Історик, дослідник літописів Антоній Петрушевич підтверджує думку про початкове походження назви міста від імені Теодор. Він пише: «Руське ім'я Ходор, Хведір, Хведько, Федько зіпсоване руською вимовою імені Теодор»
Декотрі історики стверджують, що за давньою легендою, поширеною в роді Ходорівських, Ходор разом з трьома братами-княжичами Данилом, Васьком і Ванком Корчаками прибули на Русь з Угорщини. Від нього нібито і пішов рід Ходорівських.
За іншою версією назву міста складається з трьох частин: Ход-о-рів. Перша частина трансформувалася від слова хід або ходити. Тому назву можна трактувати ще й так: ходити ровом, ходити по рову. Цю версію розповіли старожили міста.
У багатьох документах, що з'явилися після грамоти 1394 року, місто назване Ходорівстав. Це пов'язане з тим, що з початку воно розташовувалося на острові, утвореному ставом і одним з рукавів річки Лугу. Саме наявність ставу та річки зумовили зручне розташування поселення. До речі, на одній з старовинних печаток зображено рибалку з «павуком» (сітка для лову риби). Ця печатка покладена в основу теперішнього герба Ходорова.
Вперше згадується у 1394 році під назвою Ходорів-став, Ходоростав. Як і більшість старовинних поселень, Ходорів розташувався в місці, пристосованому до оборони: в межиріччі Дністра та його притоки Лугу. Як підказує стара назва Ходорова, поблизу міста й справді розташовані кілька великих ставків, зокрема, Ходорівський та Отиневицький стави.
На початку 17 ст. власником міста був граф Федір (Теодор) Тишкевич на Логойську — підстолій Берестейського воєводства, зять князя Януша Кузьмича Заславського[2].
У середині 1850-х був створений Ходорівський повіт, з центром у Ходорові. Повіт проіснував до адміністративної реформи 1867 року.
За Австрії містечко в Бібрецькому повіті, з 1890-х pp. — залізничний вузол. 29 листопада 1897 року почався рух відтинком залізниці Ходорів — Підвисоке[3].
3 березня 1918 року в місті відбулось «свято державності і миру» (віче) на підтримку дій уряду Української Народної Республіки, на якому були присутні близько 20 000 осіб[4].
У 1860 році, коли володарем Ходорова був Казимир Лянцкоронський, його донька Єлизавета вийшла заміж за барона Козіма де Во, фельдмаршала-лейтенанта австрійської армії. Отримавши знатну дружину і поважного тестя, барон Лянцкоронський одразу по весіллю розпочав будівництво палацу. На жаль, палац барона простояв не довго – під час Першої світової війни в 1915 році він був спалений російськими солдатами. Згарище стояло аж до 1932 року, коли за його відбудову взявся Евгеніуш Любомирський, котрий походив із князівського роду і був ад’ютантом легендарного генерала Владислава Андерса, культового персонажа польської міліарної історії. Фасад будинку добре зберігся по нині, вносячи елемент романтики до архітектурного пейзажу Ходорова. Всередині споруда перепланована, сьогодні там розташована лікарня.
1918—1919 рр. постій (місцерозташування) Начальної Команди УГА[4] у війні з поляками.
В місті проходили перемовини між представниками Антанти (місія під командуванням французького генерала Бартелемі) та УНР — ЗУНР, в якій брав участь, зокрема, Головний отаман УНР Симон Петлюра[5], який був запрошений на переговори між представниками ЗУНР та місією Бартелемі (26 лютого відвідав Бережани, Стрий (ввечері побував на виставі у Народному домі), 27 лютого прибув до Ходорова. Його зустрічали: Президент ЗУНР Євген Петрушевич, почесна сотня, оркестр грав гімн «Ще не вмерла Україна». Під час зустрічі з Бартелемі поставив умову визнання УНР та ЗУНР, надання підтримки в боротьбі проти більшовиків[4].
27 березня 1919 року у Ходорові під головуванням президента ЗУНР Е.Петрушевича відбулась широка нарада за участи урядових та військових діячів ЗУНР, УНР: було вирішено надіслати делегацію до Парижу, всіма заходами добиватись миру. На Ходорівській нараді НКГА запропонувала перейти до активної оборони на усьому фронті, якнайшвидше зміцнити УГА[4].
23 травня 1919 р. місто було захоплене в результаті наступу польських окупаційних військ під командуванням генерала Ю. Галлера[4]. Після Чортківської офензиви (наступу) УГА лінія фронту проходила близько на схід від міста[4].
До 2020 року був містом районного значення Жидачівського району Львівської області.
У 2020 році у ході адміністративно-територіальної реформи став центром Ходорівської міської об'єднаної територіальної громади Стрийського району.
У Ходорові був замок, який не зберігся, колись розташовувався на острові, до якого веде теперішня вул. Замкова.
Старі листівки від 1903 та 1913 років називають «замком» оточений парком палац барона Козіми де Во (Kazim de Vaux), збудований після 1860 року. Під час Першої світової війни палац був спалений у 1915 році, відбудований у 1932—1933 роках князем Евгеніушем Любомирським. Споруда збереглася, використовується як один з корпусів лікарні (вул. Б. Хмельницького), включена в перелік пам'яток архітектури місцевого значення, де чомусь датується початком XX століття.
У Ходорові була дерев'яна синагога[de], найгарніша з усіх дерев'яних божниць на Галичині. Одна з найвідоміших єврейських святинь в Україні, збудована у 1642—1652 роках. Була зруйнована під час Другої світової війни[6].
На позачергових парламентських виборах 2019 року у місті функціонували 6 окремих виборчих дільниць № 460342–460346, 460418.
Розподіл населення за національністю за даними перепису 2001 року[10]:
Національність | Відсоток |
---|---|
українці | 97,93 % |
росіяни | 0,19 % |
інші/не вказали | 0,88 % |
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року[11]:
Мова | Відсоток |
---|---|
українська | 98,76% |
російська | 0,94% |
інші | 0,30% |
До складу Ходорівської міської ради входять 30 депутатів, котрі обираються на місцевих виборах терміном на 5 років. На місцевих виборах 2010 року до Ходорівської міської ради пройшли представники десятьох політичних сил: Всеукраїнське об'єднання «Свобода» (10 депутатів), Народний союз «Наша Україна» (5 депутатів), «Фронт Змін» (5 депутатів), Батьківщина (партія) (2 депутати), «Громадянська позиція» (3 депутати), Конгрес Українських Націоналістів (1 депутат), Українська народна партія (1 депутат), «Сильна Україна» (1 депутат), «За Україну!» (1 депутат), та Партія «Реформи і порядок» (1 депутат).
Міським головою Ходорова є Олег.
У Ходорові розташовувався Ходорівський цукровий завод (місцева назва «Цукровня»), заснований 1913 р., виробництво станом на 1970 р. становило:
На вулиці Шевченка, 165 розташоване державне об'єднання «Комбінат „Троянда“». Воно, одне з двох у області, належить до сфери управління державного резерву України. Особливу вагу для держави на комбінаті відіграють складські приміщення. Для того, щоб стабілізувати ціни на цукор, у 2009 році на цей комбінат було відвантажено понад 700 тонн цукру з державного резерву.
У місті — один із ключових залізничних вузлів області.
Курсують приміські потяги до Львова, Стрия, Івано-Франківська, Тернополя (через Рогатин).
А також пасажирські потяги у напрямку Чернівців, Львова, Луцька, Ковеля, Рахова, Києва (через Здолбунів — Шепетівку — Звягель та через Тернопіль — Хмельницький — Вінницю), Одеси тощо.
Зв'язок з обласним центром досить регулярний: здійснюється дизель-потягами Ходорів — Львів та всіма пасажирськими потягами, які йдуть на Львів і центральну Україну. До районного центру можна потрапити електропотягом Ходорів — Стрий.
Через місто проходить автошлях E50Лісабон-Баку. Також йде будівництво магістралі М-30 Стрий — Ізварине[12]. Завершення будівництва планується на серпень 2021 року[13].
В місті є Будинок Культури, котрий розташований в колишньому Домі товариства Сокіл, або як тоді казали Сокольні, збудований в 1912 році чеським архітектором Карлом Боубліком. Також діє Народний дім «Просвіта» імені Зеновія Кецала, Дитяча Школа Мистецтв та дві бібліотеки: дитяча та доросла. [14]
Герой України, активний учасник революції Гідності з 2014 року перебував на фронті. 2 квітня 2019 року загинув поблизу Авдіївки.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.