Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Тимотеуш Карпович (нар. 15 грудня 1921, Зелон поблизу Вільнюса — пом. 29 червня 2005[4], Оук-Парк поблизу Чикаго) — польський поет і драматург[5][6]
Тимотеуш Карпович народився в селі Зелона поблизу Вільнюса. Жив там до початку Другої світової війни в 1939 роц. Карпович дебютував як журналіст у 1941 році під псевдонімом Тадеуш Лірмян для віленської газети « Правда Віленська». Під час нацистської окупації Вільнюса був учасником польського підпільного руху Опору. У 1945 році Карповича переселили до Щецина, де він працював на Польському радіо. Там Карпович опублікував перший прозовий твір під назвою «Поморські легенди». Карпович переїхав до Вроцлава, де вивчав польську філологію у Вроцлавському університеті, здобув ступінь магістра і доктора філософії. Став доцентом. Отримав літературну премію міста Вроцлава в 1958 році.
У 1971 році Карпович отримав престижну стипендію «Foundation pour une Entraide Intellectuelle Europeenne» у Парижі. Через два роки, в 1973 році, його запросили долучитися до Міжнародної робочої програми в Університеті Айови. У 1974 році призначили запрошеним доцентом польської літератури в Університеті Іллінойсу в Чикаго[7] Був удостоєний престижної премії імені Альфреда Юржиковського в Нью-Йорку і двічі був лауреатом щорічної премії Ради мистецтв Іллінойсу.[8]
Наступні два роки він провів у Західній Німеччині (1976–78) в університетах Бонна, Західного Берліна, Мюнхена та Регенсбурга. У 1978 році він повернувся до Іллінойського університету на факультет слов'янських мов та літератур в Чикаго в якості професора.[9]
Після того, як Литва оголосила про свою незалежність у 1990 році, Карпович написав кілька статей у польській пресі, закликаючи Польщу визнати Литву. Карпович пішов у відставку з відділу слов'янських та балтійських літератур в Університеті Іллінойсу в Чикаго в 1993 році.
Помер Карпович 26 червня 2005 року в Оук-Парку, штат Іллінойс. Похований 3 серпня 2005 року поруч із дружиною Марією на кладовищі Особовице у Вроцлаві.
Сучасний польсько-італійський скульптор Кшиштоф Міхал Беднарський присвятив Карповичу художню виставку «Гравітація» у 2016 році.[10]
У 2019 році було оголошено, що вілла Карповича у Вроцлаві стане майбутнім будинком фонду Нобелівської лауреатки Ольги Токарчук .[11] Окрім Токарчука, до Ради директорів фонду до неї приєднаються Агнешка Холланд та Іренеуш Грін. Письменниця виділить 350 000 злотих, які вона отримала після отримання Нобелівської премії .[12]