Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Техні́чна рідина́ — нафтова або синтетична рідина, що використовується для різних технічних цілей[1]. Технічні рідини зазвичай є малов'язкими рідинами, що призначені для забезпечення виконання машинами і механізмами робочих функцій. Спільним для усіх технічних рідин є відсутність нормування вимог до мастильних властивостей.
За призначенням технічні рідини поділяються на: гідравлічні (робочі рідини гідроприводів, амортизаційні, гальмові), протильодові (протильодотвірні), гідравлічні, холодильні, промивальні, пускові, ізоляційні та мастильно-холодильні[1].
Гідравлічна рідина — технічна рідина, яку використовують у гідроприводах та гідропередачах[1] та інших гідравлічних системах у ролі носія енергії. Основна функція гідравлічних рідин — передача гідростатичного тиску в гідравлічній системі. Серед різновидів гідравлічних рідин можна виділити:
Як робочі рідини гідроприводів (гідравлічні оливи) застосовуються мінеральні, синтетичні і напівсинтетичні оливи а також рідини на силіконовій основі.
Також, робочі рідини гідроприводів забезпечують мащення поверхонь тертя деталей елементів гідросистеми а також, захист деталей гідроприводу від корозії, тому робочі рідини зазвичай містять антикорозійні присадки. Іншою додатковою функцією гідравлічної рідини — теплообмін між елементами гідросистеми, а також обмін віддавання тепла у навколишнє середовище.
Гальмові рідини — технічні рідини, які використовують у гідравлічних гальмівних системах транспортних машин[1]. Вони виконують функції гідравлічного тіла і мастильного середовища забезпечуючи мащення ковзного руху поршнів у головному та гальмівних циліндрах. При роботі привода гальмівної системи тиск у рідині сягає значень 10…12 МПа.
Гальмівні рідини бувають мінеральні (на основі рицинової олії та бутилового або етилового спирту), гліколеві (на основі полі етиленгліколю та поліефірів борної кислоти) та силіконові (на основі силіційорганічних сполук).
Ці рідини повинні мати в'язкість не меншу ніж 1,5 мм²/с при 100°С і не більшу за 1800 мм²/с при — 40°С.
Амортизаційні (амортизаторні) рідини технічні рідини, які використовують для заповнення телескопічних, важільно-кулачкових та інших гідравлічних амортизаторів колісних та гусеничних транспортних машин з метою гасіння механічних коливань шляхом поглинання кінетичної енергії рухомих мас[1].
Виробляють з нафтових дистилятів селективного очищення змішуванням з кремнійорганічними рідинами (8…10 % за масою).
В'язкість амортизаційних рідин при 100 °C становить для колісних машин 3…4, для гусеничних машин 4…5 мм²/с.
Різновидом амортизаційних рідин є противідкатні рідини, що застосовуються в артилерії.
Протильодова (протильодотвірна) рідина — технічна рідина, призначена запобігати зледенінню поверхонь виробів[1][3]. Такі рідини розчиняють вологу та кристали льоду на поверхні, що підлягає захисту, з утворенням розчину з низькою температурою замерзання; крім того, плівка рідини послаблює зчеплення льоду з поверхнею, полегшує його видалення зустрічним потоком повітря.
Протильодовими рідинами найчастіше слугують водні розчини спиртів (етанолу, ізопропілового спирту, етиленгліколю тощо).
Холодильні рідини — технічні рідини, що виконують функцію теплоносія у системах охолодження двигунів внутрішнього згоряння, радіоелектронних системах тощо і забезпечують поглинання й відведення 25-35 % теплоти, що виділяється при роботі, для запобігання перегріванню деталей. Як холодильні рідини найчастіше використовують водовмісні рідини з антифризами як присадками. Також використовуються холодильні оливи[1]. В холодильних рідинах використовують також протипінні присадки.
Промивальні рідини служать для очищення деталей, масляних систем та інших внутрішніх порожнин механізмів від органічних забруднень. При контакті із забрудненими поверхнями промивальні рідини розчиняють або розм'якшають лакові та смолисті відклади. Зазвичай, ці рідини складаються із суміші нафтових дистилятів (легких масел, гасу, газойлю тощо) з розчинниками й мийними засобами (феноли, кетони, гліколеві ефіри, толуол, ксилол, тетралін[en], хлоровмісні сполуки тощо).
Поширені також негорючі рідини на водній основі.
Пускові рідини, що впорскуються в паливну систему двигунів внутрішнього згоряння і призначені для полегшення їх запуску за низьких температур. Характеризуються високою випаровуваністю й утворюють в циліндрах двигунів горючу суміш. Отримують змішуванням діетилового етеру з вуглеводнями з низькою температурою кипіння (петролейним етером тощо), ізопропілнітратом[en] і невеликою кількістю (до 10 % за масою) мастильної оливи. Пускові рідини мають високий тиск парів, низьку температуру самозаймання та широкі межі займистості.
Ізоляційна рідина — технічна рідина, призначена запобігати безпосередньому контактові конструкційних матеріалів з агресивним середовищем[1].
Розділювальні рідини застосовують у вимірювальних приладах (манометри, мановакуумметри, витратоміри тощо) з метою запобігання контакту робочих рідин з агресивними середовищами (наприкдад, H2SO4, HNO3, H2O2, C12, Br2). Такі рідини створюють на основі хлор- і хлорфторвуглеводнів, а також полісилоксанів; в'язкість 7…27 мм²/с при 50 °С. Характеризуються високою стійкістю до окиснення.
Мастильно-холодильні рідини (змащувально-охолодні рідини — ЗОР) — технічні рідини, що використовують для зниження тертя при обробці металів різанням і тиском, зменшення зношування та охолодження різального інструменту[1], полегшення процесу деформування шару металу, що зрізується, видалення (змивання) металевої стружки та запобіганню корозії оброблених поверхонь.
ЗОР поділяються на такі групи:
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.