Loading AI tools
український колаборант з Росією під час російсько-української війни (з 2022) З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Володимир Васильович Сальдо (нар. 12 червня 1956, Жовтневе, Миколаївська область, Українська РСР, СРСР) — проросійський політик, український колаборант із Росією, колишній депутат Херсонської міськради VIII скликання, нардеп України VII скликання (від партії регіонів), заступник Голови Комітету ВРУ з питань будівництва, містобудування і житлово-комунального господарства та регіональної політики; міський голова Херсона з 2002 до 2012 року (три каденції). Колишній член проросійської партії ОПЗЖ.
Володимир Васильович Сальдо | |
---|---|
рос. Владимир Васильевич Сальдо | |
![]() | |
колишній міський голова Херсона | |
2002 — 2012 | |
Попередник | Ординський Микола Миколайович |
Наступник | Бережна Зоя Яківна (в. о.) |
2014 — 2015 | |
Попередник | Бережна Зоя Яківна (в. о.) |
Наступник | Миколаєнко Володимир Васильович (в. о.) |
Народився | 12 червня 1956 (68 років) Жовтневе, Миколаївська область |
Відомий як | колаборант, місцевий політик, економіст |
Громадянство | ![]() ![]() |
Alma mater | Криворізький національний університет (1978) |
Політична партія | Блок Володимира Сальдо (2020—2022) ОПЗЖ (2019—2020) Наш край (2014—2019) Партія регіонів (2001—2014) |
Батько | Василь Сальдо |
Мати | Мира Волинська |
У шлюбі з | Любов Павлівна Сальдо |
Діти | Ірина Сальдо |
Професія | інженер-будівельник |
Нагороди | |
Підпис | ![]() |
Після окупації Херсона російськими військами в ході російського вторгнення в Україну призначений головою окупаційної адміністрації Херсона[1]. У червні 2022 року отримав російське громадянство від тимчасової окупаційної влади Херсона[2].
Народився 12 червня 1956 року у селищі Жовтневе, що на Миколаївщині, провів дитинство у Кривому Розі, жив у будинку на вулиці 23 лютого.
1978 — Криворізький гірничорудний інститут, факультет промислового та цивільного будівництва
1981–1986 — працював у Монголії у складі групи військових радників.
1986 — майстер, лінійний інженер, а згодом — головний інженер будівельно-монтажного управління по будівництву об'єктів соцкультпобуту і житла у тресті «Херсонбуд».
1991 — начальник будівельно-монтажного управління № 3.
1998 — депутат Херсонської міської ради від виборчого округу № 22. У тому ж році став членом-кореспондентом Академії будівництва України.
2001 — заступник голови Херсонської облдержадміністрації з питань житлово-комунальної сфери, міського господарства, будівництва, інвестицій.
2002 — обраний херсонським міським головою. На той момент він був членом місцевої ГО «Наше місто — наш дім», одним із співзасновників якої він виступав[3][4].
2001 рік — 22 липня 2004 року — керівник херсонського обласного осередку «Партії регіонів». З 22 липня 2004 року був заступником керівника обласного осередку «Партії регіонів» Володимира Ходаковського та головою міського відділення політсили.
На парламентських виборах 2012 р. — кандидат у депутати ВРУ від Партії регіонів за одномандатним мажоритарним в.о. № 182, переміг із 37,90 % голосів[5].
Грудень 2012 — листопад 2014 — Народний депутат України VII скликання, заступник голови Комітету ВРУ з питань будівництва, містобудування, житлово-комунального господарства та регіональної політики). 16 січня 2014 року був одним із народних депутатів, що голосували за диктаторські закони.
27 лютого 2014 — жовтень 2014 — входив до депутатської групи «Економічний розвиток», очільником якої був Анатолій Кінах.
2014 — голова правління Херсонської міської громадської асоціації будівельників та інвесторів «Стройінвестсоюз».
2014 — висувався вдруге до українського парламенту по виборчому округу № 182, посівши третє місце, пропустивши вперед кандидатів від БПП Олександра Співаковського та Батьківщини Юрія Одарченка.
2015 — кандидат на пост мера Херсона від партії «Наш край», першому турі посів 2-е місце (16,88 % голосів), далі зняв кандидатуру.
З листопада 2015 року — депутат VII складу Херсонської міської ради, голова фракції «Наш край».
2019 — балотувався втретє у народні депутати України по виборчому округу № 182 від партії «ОПЗЖ», але поступившись представнику партії «Слуга народу» Павлу Павлішу.
Вважав, що проведення телемосту «Київ — Херсон» 18 вересня 2004 року, в якому брав участь кандидат у президенти України Віктор Ющенко, недоречно проводити у День міста, святкування якого припадало на цей день[6]
28 листопада 2004 року взяв участь у сепаратистському з'їзді у Сєвєродонецьку, де зустрічався зі своїми колегами з Одеси, Миколаєва та Кропивницького.[7]
У березні 2014 року як народний депутат України допомагав росіянам у анексії Криму, таким чином виявивши свою проросійську позицію у публічний простір.
Після широкомасштабного вторгнення Росії до України, Сальдо 2 березня 2022 року офіційно погодився бути окупаційним гауляйтером Херсонщини[8]. Вже у цьому статусі, 13 березня 2022 року він брав участь у російському мітингу в Херсоні[9].
Після участі Сальдо у проросійському мітингу голова фракції Херсонської обласної ради «Блок Володимира Сальдо» Валерій Литвин надіслав листа першому заступнику голови обласної ради Юрію Соболевському. У листі йшлося, що депутати не погоджуються з діями Сальдо, і продовжать діяльність в обласній раді у складі групи «Підтримка програм Президента України»[10].
Після ліквідації українськими партизанами у Херсоні особистого водія та помічника Павла Слободчикова 20 березня 2022 року Сальдо остаточно увійшов до складу окупаційної влади у регіоні. Зокрема, брав участь у засіданні колабораціоністського урядового органу «Комітету порятунку» в Херсоні[11].
17 березня 2022 року Офіс Генпрокурора України відкрив провадження щодо державної зради, пов'язаної зі створенням псевдооргану «влади» на Херсонщині. Зокрема, підозрюють Сальда[12].
26 квітня 2022 року призначений головою російської окупаційної адміністрації Херсона[1].
14 червня 2022 року 8-й апеляційний адміністративний суд затвердив заборону діяльності партії «Блок Володимира Сальдо» в Україні[13]. У червні 2022 року отримав російське громадянство від тимчасової окупаційної адміністрації Херсона[2][14].
З 5 серпня 2022 року через погіршення здоров'я його відвезли в Крим і ввели в медикаментозну кому[15]. 6 серпня 2022 року його доставили до Москви та поклали до реанімації токсикологічного відділення інституту імені М. Скліфосовського[16]. 12 вересня 2022 року Сальдо опублікував відео з поясненням своєї відсутності: він перебував під наглядом «серйозних лікарів»; також повідомив, що працює над бюджетом[17].
19 вересня 2022 року стало відомо про його повернення до Херсону. Брав участь у псевдореферендумі «за приєднання до складу РФ».
На початку листопада 2022 року Сальдо з Кирилом Стремоусовим та Сергієм Аксьоновим виступали проти відступу російських окупаційних військ з Херсона.
18 листопада 2022 року зі слів власника зоопарку «Тайган» Олега Зубкова стало відомо, що Сальдо був ініціатором вивезення тварин з херсонського зоопарку до тимчасово окупованого росіянами Криму.
9 травня 2023 записав звернення українською мовою до українських воїнів, сказавши, що «ми більшою частиною рідні люди, а не вороги» та закликав згадати, що «наші батьки й діди однакові»[18]. Цю заяву висміяли у соцмережах[19].
8 листопада 2023 року суд Одеси заочно засудив Сальдо до 15 років ув'язнення з конфіскацією майна[20]. Його визнали винним у злочинах за статтями: ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1, ККУ (державна зрада в умовах воєнного стану, колабораційна діяльність); ч. 1 ст. 436-2 ККУ (виправдовування збройної агресії рф проти України, глорифікація її учасників) [21][22].
3 червня 2022 року Сальдо внесено до санкційного списку країн Євросоюзу «за підтримку російської агресії проти України та створення органу зі співробітництва з російською окупаційною владою в Херсонській області, через що він „підтримував і просував політику, що підриває територіальну цілісність, суверенітет і незалежність України“»[23].
2 серпня 2022 року Сальдо потрапив під санкції США[24].
Перебуває під санкціями Великої Британії, Канади, Швейцарії, Австралії, Японії, України та Нової Зеландії.[25].
9 травня 2023 року Вищий антикорупційний суд конфіскував у Сальдо компанії та нерухомість. До списку власності ввішли:[26][27].
У листопаді ВАКС дозволив конфіскувати активи Сальдо, зокрема кошти, що зберігалися на його особистих рахунках, а також активи, якими Сальдо опосередковано володів через доньку Ірину[28].
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.