Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Дмитро́ Фе́дорович Ру́днєв (26 травня 1902 року — 20 травня 1987 року) — російський і український ентомолог, фахівець із комах — шкідників лісу. Професор, доктор біологічних наук. Зав. лабораторії Інституту ентомології і фітопатології АН УРСР.
Руднєв Дмитро Федорович | |
---|---|
![]() | |
Народився | 26 травня 1902 Корсунь Київської губернії (нині Черкаської області) |
Помер | 20 травня 1987 (84 роки) Киів |
Країна | ![]() ![]() ![]() |
Діяльність | ентомолог |
Галузь | ентомологія |
Заклад | Інститут захисту рослин |
Вчене звання | професор |
Науковий ступінь | доктор біологічних наук |
Відомі учні | доктор біологічних наук, професор В. П. Смілянець |
Відомий завдяки: | вивченню комах–шкідників лісу |
Дмитро Федорович Руднєв народився у містечку Корсунь на Київщині (зараз Корсунь-Шевченківський Черкаської області. Під час Громадянської війни у Росії підлітком пішов працювати ковалем у залізничних майстернях. На початку 1920-х років він став студентом Ленінградського лісового інституту (нині Санкт-Петербурзький державний лісотехнічний інститут) за спеціальністю лісівництво.
Виробничу практику він проходив на Дарницькій лісовій дослідній станції у Бортничах, поблизу Києва. Тут він здійснив своє перше наукове дослідження, предметом якого стали жуки-короїди. Працював він під керівництвом відомого фахівця з лісової ентомології З. С. Голов'янка. Закінчивши навчання (1926) Д. Руднєв працював в Інституті зоології Академії наук України. Згодом у цьому закладі він закінчив аспірантуру Інституту зоології АН УРСР, обіймав посаду старшого наукового співробітника і провадив поглиблені дослідження шкідників лісу. За сукупністю наукових публікацій йому присудили науковий ступінь кандидата біологічних наук (1935)[1]
Наступного року його успішну наукову діяльність перервав арешт. Подібно до тисяч громадян СРСР вчений став жертвою необґрунтованих політичних репресій. Приводом для звинувачень стала публікація у «нацистській Німеччині» наукової статті[2]. І хоча у ній були викладене те, що Д. Руднєв до того опублікував в СРСР, його запроторили на 8 років заслання до Магаданського краю. У засланні він працював на лісозаготівлі, після обмороження йому ампутували пальці на обох ногах, він двічі уникнув розстрілу. Навіть у цих жахливих умовах він збирав наукові дані про короїдів, а коли працював на метеостанції — і про місцеву погоду[3]
Відбувши покарання, Дмитро Федорович повернувся до Києва (1944). Учений попервах працює інженером лісозахисту Київського управління лісового господарства. З 1946 року й до виходу на пенсію (1977) його діяльність пов'язана з Інститутом ентомології і фітопатології АН УРСР. Руднєв стає старшим науковим співробітником лабораторії екології та групи патології комах, а з 1951 року очолює ентомологічні лабораторії та відділи. Він захистив докторську дисертацію (1953), став професором (1959). У 1973—1977 роках Д. Руднєв працював як старший науковий співробітник-консультант.
У травні 1987 року Дмитро Федорович Руднєв пішов із життя.
Найбільше уваги Дмитро Федорович приділяв вивченню шкідників лісу, особливо жукам-короїдам і великому дубовому вусачеві.
До вивчення соснових короїдів Д. Руднєва залучили ще під час студентської практики у Бортничах (див. вище). Наукові матеріали, зібрані у його магаданському засланні, виявили видовий склад короїдів у невивченому до того регіоні і зв'язок їх екології з тамтешніми суворими кліматичними умовами.
Наприкінці 1920-х років він досліджував великого дубового вусача у Чорному лісі на Кіровоградщині. Учений встановив, що масові розмноження шкідника є наслідком суцільного вирубування лісу, і дав рекомендації, як зробити лісозаготівлі раціональнішими. Глибоке вивчення поширення, екології та господарського значення цього виду дозволили вченому підготувати докторську дисертацію, низку вагомих статей та монографію (1957)[1].
У перші повоєнні роки Д. Ф. Руднєв активно розробляв захист рослин за допомогою пестицидів. Було створено низку практичних рекомендацій для боротьби з комахами – шкідниками кореневої системи сосни, листя, глиці, стовбурів лісових дерев. У числі перших в СРСР він працював над використанням малооб'ємного обприскування, яке суттєво підвищувало економічність захисних заходів. Праці Д. Ф. Руднєва щодо захисту лісоматеріалів стали у нагоді, коли виникла потреба ліквідувати великі вітровали лісу в Карпатах.
Разом із тим, Д. Ф. Руднєв ще у другій половині 1950 років розпочав роботи у галузі нехімічного захисту рослин. Зокрема, в цьому напрямку він спрямовував свої зусилля і поміч колег на вивчення факторів природної стійкості рослин до шкідників і розробку шляхів підвищення цієї стійкості[3]
Д. Ф. Руднєв також випробував хімічний захист плодових садів і полезахисних лісосмуг, засоби боротьби з буряковим довгоносиком. Ще у 1930-х роках він виконав роботи, які виявили залежність плодючості і смертності непарного шовкопряду від раціону його гусіні.
Дмитро Федорович оприлюднив 223 наукові праці, в тому числі 10 книг. Він підхопив естафету З. С. Голов'янка у створенні й розвиткові Київської наукової школи лісової ентомології. Серед його учнів 20 кандидатів наук: Г. І. Васечко, А. М. Войтенко, О. А. Грикун, В. І. Гримальский, В. А. Гродськийо, С. П. Калініченко, В. С. Карасьов, Н. Е. Кононова, Л. І. Лінник та інші і доктор наук, професор В. П. Смілянець[3].
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.