Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Григорій Распутін | |
---|---|
рос. Григорий Ефимович Распутин | |
![]() Григорій Распутін, 1915 | |
Народився | 9 (21) січня 1869 Покровське (Тюменська область), Тобольська губернія, Російська імперія |
Помер | 17 (30) грудня 1916 (47 років) Санкт-Петербург, Російська імперія ·утоплення і вогнепальна рана |
Підданство | ![]() |
Діяльність | селянин, цілитель |
Знання мов | російська[1][2] і англійська |
Конфесія | Хлисти |
Батько | Юхим Вилкін (рос. Ефим Вилкин) |
Мати | Анна Паршукова |
У шлюбі з | Параска Дубровіна (рос. Прасковья Дубровина) |
Діти | Матрьона, Варвара, Димитрій |
IMDb | ID 1391270 |
|
Григо́рій Юхи́мович Распу́тін (рос. Григорий Ефимович Распутин, потім змінив прізвище на Нових, рос. Новых, охрещений 22 січня 1869 — вбитий 30 грудня 1916) — фаворит Миколи II та цариці Олександри Федорівни, політичний авантюрист, який в ролі «святого старця», що володіє незвичайними здібностями, з'явився у царському дворі і, починаючи з 1907 року, чинив усе більший вплив на самодержця і його сім'ю. В останні роки правління царя Миколи ІІ став чи не найвпливовішою людиною того часу.
Распутін не був ані ченцем, ані святим; за все своє життя він ніколи не належав до жодної релігійної секти.[3] Але він був одержимий релігією[4] і вражав інших своїм пізнанням в Біблії і вмінням доступно її пояснити.[5][6] Його вважали кочівним мандрівником, або прочанином. Була досить розповсюдженою віра в надзвичайні сили Распутіна зцілювати тілесні ушкодження. У 1907 році імператор Микола II та його дружина Олександра Федорівна запросили Распутіна до царського двору для того, щоб він вилікував їхнього тяжкохворого сина — єдиного нащадка престолу, царевича Олексія, що страждав від гемофілії. На думку цариці, від Распутіна залежало здоров'я її сина та добробут монархії.[7]
Послідовники Распутіна вважали його екстрасенсом та цілителем.[8] Він говорив малозрозумілим сибірським діалектом[9] і ніколи не розмовляв на публіці.[10] Цариця та її сім'я бачили в ньому «людину Божу», ясновидця, проте вороги сприймали його як шахрая, розпусника, демона або іноземного агента.
Распутіна було вбито в ніч на 17 грудня 1916 року (30 грудня за новим стилем) у палаці Юсупових на Мийці у Петербурзі. Змовники: Фелікс Юсупов, Владімір Пуришкевич, великий князь Дмітрій Павлович (двоюрідний брат імператора).
У той час, як вплив Распутіна на царську родину і був, можливо, перебільшений, історики згодні в тому, що його присутність відіграла значну роль у зміцненні протестів проти царя та його дружини безпосередньо перед самою Лютневою революцією 1917 року.[11] Змовники, які не змирились з тим, що селянин був настільки близький до імператорського подружжя, намагались віддалити Распутіна і змусити царицю відмовитись від політичної діяльності.
Видання «Українська газета» наводить так звані «пророцтва Распутіна», що охоплюють як долі його сучасників, так і набагато пізніші історичні періоди. Видання не вказує походження цих пророцтв[12], тож вони найбільш імовірно є вигадкою неназваних конспірологів.
Увесь життєвий шлях Распутіна складається з невизначеностей і оповитий стількома сумнівними мемуарами, чутками і міфами, що неможливо визначити, що з цього є правдою. Не існує жодної історичної особи, що викликала б таку масу сенсаційної та непідтвердженої інформації, окрім Григорія Распутіна.[13]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.