Нижнє (у минулому — Сьома Рота) — селище в Україні, у Гірській міській громаді Сєвєродонецького району Луганської області. Внаслідок повномасштабного вторгнення Росії в Україну, тимчасово контролюється так званою ЛНР.
селище Нижнє | |||
---|---|---|---|
| |||
![]() | |||
Країна | ![]() | ||
Область | Луганська область | ||
Район | Сєвєродонецький район | ||
Громада | Гірська міська громада | ||
Основні дані | |||
Засновано | 1756 | ||
Статус | із 2024 року | ||
Площа | 9,71 км² | ||
Населення | ▼2346 (01.01.2018)[1] | ||
Поштовий індекс | 93290 | ||
Телефонний код | +380 6455 | ||
Географічні координати | 48°46′17″ пн. ш. 38°37′12″ сх. д. | ||
Водойма | р. Біленька, Сіверський Донець, Водяне
| ||
Відстань | |||
Найближча залізнична станція: | |||
Селищна влада | |||
Адреса | 93290, Сєвєродонецький район, смт Нижнє, вул. Центральна, 11а | ||
Карта | |||
![]() | |||
|
Географічні координати: 48°46' пн. ш. 38°37' сх. д. Часовий пояс — UTC+2. Загальна площа селища — 9,71 км².
Селище розташоване на правому березі річки Сіверський Донець, за 25 км від Сєвєродонецька. Через Нижнє протікає невеличка річка Нижня Біленька, права притока Сіверського Дінця . Поблизу с. Світличного, яке вже увійшло до складу Нижнього до війни була розташована паромна переправа, зараз там Понтонний міст. Найближча залізнична станція — Шипилове.
У XVIII столітті на місці теперішнього поселення в урочищі Нижнє на Дінці існував зимівник Кальміуської паланки Війська Запорозького Низового[джерело?].
1756 року на місці козацького зимівника виникла сьома рота Шевичева гусарського полку [2]. Територія заселялася сербськими і хорватськими офіцерами, селянами з Правобережної України та центральних губерній Російської імперії[3].
Впродовж 1776 - 1783 рр. селище (на той час — слобода Нижня Бахмутського повіту Азовської губернії) — центр (штаб-квартира) Волоського гусарського полку (за даними «Описания городов и уездов Азовской губернии» 1779 р.).
Під час Другої світової війни участь у бойових діях брали 972 місцевих жителя, з них 513 загинуло, 575 осіб нагороджені орденами і медалями[4].
7 жовтня 2014 року селище було виключено зі складу Первомайської міськради і приєднано до Попаснянського району, а згодом до Сєвєродонецького району[джерело?] Луганської області[5].
6 листопада 2014 року, у період війни на сході України, внаслідок відбиття атаки збройних формувань ЛНР на понтонній переправі поблизу селища старший солдат 80-ї бригади збройних сил України Назар Крохмаль загинув, ще двоє бійців отримали поранення[6].
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/f/f5/%D0%94%D0%B8%D1%82%D1%8F%D1%87%D0%B8%D0%B9_%D1%82%D0%B0%D0%B1%D1%96%D1%80_%D1%83_%D0%9D%D0%B8%D0%B6%D0%BD%D1%8C%D0%BE%D0%BC%D1%83.jpg/640px-%D0%94%D0%B8%D1%82%D1%8F%D1%87%D0%B8%D0%B9_%D1%82%D0%B0%D0%B1%D1%96%D1%80_%D1%83_%D0%9D%D0%B8%D0%B6%D0%BD%D1%8C%D0%BE%D0%BC%D1%83.jpg)
Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року[7]:
Мова | Кількість | Відсоток |
---|---|---|
українська | 2363 | 75.86% |
російська | 744 | 23.88% |
білоруська | 3 | 0.10% |
вірменська | 1 | 0.03% |
румунська | 1 | 0.03% |
болгарська | 1 | 0.03% |
інші/не вказали | 2 | 0.07% |
Усього | 3115 | 100% |
За даними перепису 2001 року населення селища становило 3115 осіб, з них 75,86% зазначили рідною українську мову, 23,88% — російську, а 0,26% — іншу[8].
Функціонують обласний психоневрологічний інтернат, ЗОШ I–III ступенів № 36[9], навчально-виховний комплекс, ясла-садок «Червона шапочка», два клуби, два відділення поштового зв'язку, дві аптеки, медичний пункт, пункт ветеринарної медицини, перукарня, бюро ритуальних послуг і приватні магазини[10].
У селищі встановлені: пам'ятник радянським воїнам, які загинули під час Другої світової війни, а також бюст Герою Радянського Союзу Івану Чорноп'ятку[4].
У селі існував Свято-Петро-Павлівський храм, який було закрито у 1923 р., відновлено у 1942 р., зруйновано у 1961 р., зараз на його місці будується новий храм УПЦ. [11]
- Лук'янов Сергій Володимирович (1910—1965) — радянський актор театру та кіно
- Чернопятко Іван Давидович (1914–1947) — Герой Радянського Союзу
- Міоков Микола Дмитрович (1916–1987) — Герой Радянського Союзу
- Ногін Олександр Васильович (нар. 1970) — радянський та український футболіст та тренер;
- Катрушенко Іван Гордійович (1925—2012) — український графік;
- Просянкін Григорій Лазаревич (1920–1998) — кораблебудівник, керівник найбільших підприємств суднобудівної промисловості СРСР, Герой Соціалістичної Праці;
- Ворвулєв Микола Дмитрович (1917–1967) — співак (баритон), Народний артист СРСР;
- Барка Василь Костянтинович (1908–2003) — український письменник і перекладач, наприкінці 20-х років XX століття вчителював у селищі.
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.