Loading AI tools
село у Звягельському районі Житомирської області, Україна З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Лі́сове (до 05.08.1960 року Гута Жаборицька[1]) — село в Україні, у Баранівській міській громаді Звягельського району Житомирської області. Населення становить 190 осіб.
село Лісове | |
---|---|
Країна | ![]() |
Область | Житомирська область |
Район | Звягельський район |
Громада | Баранівська міська громада |
Код КАТОТТГ | UA18080010190046970 |
Основні дані | |
Засноване | др 1906 р. |
Населення | 190 |
Площа | 1,117 км² |
Густота населення | 170,1 осіб/км² |
Поштовий індекс | 12727 |
Телефонний код | +380 4144 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 50°16′33″ пн. ш. 27°49′01″ сх. д. |
Середня висота над рівнем моря |
225 м |
Водойми | Нивна |
Місцева влада | |
Адреса ради | 12726, Житомирська обл., Звягельський р-н, Баранівська ОТГ, с. Ялишів |
Карта | |
Мапа | |
![]() |
На північному заході від села бере початок річка Лозняки, права притока Случі.
Відстань до Районного центру (Звягель) - 55 км. Обласного центру (Житомир) - 65 км.
Перша згадка про слободу Гута Жаборицька міститься у записі ревізької казки від 1811. Відомо, що від початку свого створення поселення було власністю члена Варшавської банківської комісії Ф. Кароля, сина Кобріта. Згодом воно перейшло у володіння Звенигородському хорунжому С. Биховському. У ті часи слобода нараховувала 63 ревізькі душі.
Відомо, що у селі займалися гутництвом (виробництвом скляного посуду), від чого і пішла назва села.
Після скасування кріпацтва селяни отримали змогу викупити поміщицьку землю у приватну власність і цей процес почався в 1866 р. Основними заняттями мешканців після закриття гути та викупу землі, - були землеробство, скотарство, робота на смолярнях, лісовий промисел. Також у селі працювала поташня та кузня.[2]
У 1906 році Жаборицька Гута, село Баранівської волості Новоград-Волинського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 37 верст, від волості. Нараховувалось Дворів 163, мешканців 985[3].
Радянську владу в селі було встановлено в січні 1918 р. У вересні 1920 р. тут були створені комітет незаможних селян і революційний комітет. У 1925 р. Гута Жаборицька увійшла до складу Ялишівської польської сільради яка увійшло до складу Мархлевського польського національного району, головою якої було обрано незаможника Кучинського.
В 1934 р.у селі з'явився Колгосп під назвою «Гасло бідноти».
Під час Голодомору в Україні 1932–1933 рр. – с. Жаборицька Гута, входило до складу Жаборицько-Гутянської сільради Баранівського району Київської області. За даними сільради, від голоду загинуло 41 члюдина.[4]
Станом на 2001 р. мешкало 190 осіб
27 липня 2016 року село увійшло до складу новоствореної Баранівської міської територіальної громади Баранівського району Житомирської області[5]. Від 19 липня 2020 року, разом з громадою, в складі новоствореного Новоград-Волинського (згодом — Звягельський) району Житомирської області[6].
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року[7]:
Мова | Відсоток |
---|---|
українська | 100% |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.