Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Ковалі́вка— село в Україні, у Золотоніському районі Черкаської області. Входить до складу Шрамківської сільської громади. Населення — 592 особи (на 2009 рік).
село Ковалівка | |
---|---|
Країна | ![]() |
Область | Черкаська область |
Район | Золотоніський район |
Громада | Шрамківська сільська громада |
Код КАТОТТГ | UA71040210070042855 |
Облікова картка | облікова картка |
Основні дані | |
Населення | 592 особи (на 2009 рік) |
Площа | 5,39 км² |
Густота населення | 109,83 осіб/км² |
Поштовий індекс | 19811 |
Телефонний код | +380 4738 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 50°10′09″ пн. ш. 32°03′26″ сх. д. |
Середня висота над рівнем моря |
107 — 122 м[1] |
Водойми | річка Чумгак |
Відстань до обласного центру |
80,8 (фізична) км[2] |
Найближча залізнична станція | Кононівка |
Відстань до залізничної станції |
3,8 км |
Місцева влада | |
Адреса ради | с. Шрамківка |
Карта | |
Мапа | |
![]() |
Село розташоване на річці Чумгак за 35 км від селища Драбів, на відстані 4-х км від двох залізничних станцій — Кононівка та Богданівка. Площа села — 539 га.
Історія походження назви села відома з народних переказів та спогадів старожилів, а також архівних матеріалів яготинського князя Рєпніна. У період монгольського панування (13-14 ст), люди втікаючи від ворогів, поселялись на берегах річок Ворскли, Сули і невеликої тихої річечки Чумгак, що нині протікає біля Ковалівки. Перші поселення з'явилися десь у 30-ті роки XV століття. Тепер цей куточок села називається Жабокрюківкою. Через декілька років сюди прийшли два брати, обидва ковалі, які майстерно володіли своїм ремеслом. Звідси і пішла назва населеного пункту. За іншою версією назва села походить від прізвища козака Григорія Коваля[3].
-------------------------------
Виписка з книги "Шляхи, що примикають до Києва, і лінії північній частині області" В. В. Морачевського, Б. Г, Карпова та І. М. Малишевої (Розділ IX):
"К юго-западу от станции, в версте, при речке Чугмаке лежит волостное село Ковалевка, имеющее около 1700 жителей; при селе работает небольшой пивоваренный завод Иваненка с 1869 года."
------------------------------------
У першій половині XIX ст. село Ковалівка разом з проживаючими там християнами належало Олексію Васильовичу Капністу, приятелю Волховських з Мойсівки, Якова де Бальмена з Линовиці і Закревських з Березової Рудки - місцевих дворянських родин краю, які підтримували стосунки, не раз збиралися на спільних балах і розвагах, зокрема у маєтку в Мойсівці де з ними познайомився Тарас Шевченко.
У час революційних подій 1905–1907 років тут мали місце селянські виступи проти поміщика.
В травні-червні 1918 року діяв більшовицький партизанський загін, що вів диверсійну діяльність проти Української Держави.
В 1920-х роках поблизу села виник хутір Чапаївка, названий на честь Василя Чапаєва, у 1990-х рр. зниклий, будинки розібрані, а землі розорені, включаючи з могилами деяких жителів хутора (напр. Івана Яковича Корнієнка, сина Якова Потаповича Корнієнка), а також німецьких солдат, які були там поховані.
В 1935-1947 рр. село було адміністративним центром Ковалівського району.
Серед розкуркулених родин - родина Рябоволів.
Загинуло багато жителів села. В сусідніх селах траплялися випадки канібалізму.
Під час відступу Червоної Армії у 1941 році в окрузі було вбито і полонено багато радянських вояків. Були спроби опору наступаючим окупантам у деяких селах округи, у відповідь загарбники без жалю стріляли старих, жінок і дітей. Разом з тим спогади очевидців фіксують випадки людяного ставлення простих німецьких солдат до місцевого мирного населення.
372 уродженці села брали участь у німецько-радянська війні у складі Червоної Армії, з них 89 нагороджені орденами й медалями, 134 — загинули в боях. Їх пам'ять увічнено обеліском Слави. На могилі червоних козаків, що загинули під час відвоювання села від загарбників з заходу, споруджено пам'ятник.
1962 року відкрито пам'ятник Т. Г. Шевченку.
Станом на 1972 рік в селі проживало 1 180 чоловік, на території села містилася центральна садиба колгоспу імені С. М. Кірова, за яким було закріплено 1,8 тисяч га сільсьногосподарських угідь, у тому числі 1,7 тисяч га орної землі. Колгосп вирощував зернові й технічні культури, було розвинуте м'ясо-молочне тваринництво.
За радянських часів в селі працювали середня школа, де навчалося 315 учнів, будинок культури на 400 місць, 2 бібліотеки з фондом 16 тисяч книг, дитячі ясла, медамбулаторія, фельдшерсько-акушерський пункт, ветеринарний пункт, відділення зв'язку, ощадна каса, три магазини.
Господарську діяльність на території села здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю «Зерносервіс», шість селянських господарств-одноосібників.
У селі функціонують: середня школа, фельдшерсько-акушерський пункт, Будинок культури, сільська бібліотека, відділення Ощадбанку, поштове відділення, 3 магазини, з яких один магазин-кафе, два магазини змішаного типу, а також орган місцевої влади — сільська рада. Село газифіковане.
Відомі люди, які народилися, жили чи працювали у селі:
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.