Loading AI tools
менший з 2 природних супутників Марса З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Деймос (грец. Δείμος «жах») — менший і віддаленіший з двох супутників Марса. Найбільший розмір — 15 км[6], форма неправильна. Відкритий Асафом Голлом 12 серпня 1877 року; названий на честь Деймоса — персоніфікації жаху в давньогрецької міфології, сина й супутника Ареса. Як і Фобос, завжди повернутий до Марса одним боком. Вважається, що Деймос є захопленим астероїдом із головного поясу.
![]() Знімок апарата Mars Reconnaissance Orbiter | |
Відкриття | |
---|---|
Відкривач | Асаф Голл |
Дата відкриття | 12 серпня 1877 |
Названа на честь | Дейм |
Орбітальні характеристики | |
Велика піввісь | 23 463,2 км[1] (6,92 радіусів Марса) |
Перицентр | 23 455,5 км |
Апоцентр | 23 470,9 км |
Ексцентриситет | 0,00033[1] |
Орбітальний період | 1,263 діб[1] (30,312 годин) |
Середня орбітальна швидкість | 1,3513 км/с[2] |
Є супутником | Марса |
Фізичні характеристики | |
Розміри | 15 км × 12,2 км × 11 км[3] |
Середній радіус | 6,2 ± 0,18 км[4] |
Маса | 1,4762× 1015 кг[2] |
Середня густина | 1,471 ± 0,166 г/см³[4] |
Прискорення вільного падіння на поверхні | 0,003 м/с²[2] |
Друга космічна швидкість | 5,556 м/с[2] |
Період обертання | синхронний[1] |
Нахил осі | 0,93° (до екватора Марса) 1,791° (до локальної площини Лапласа)[1] 27,58° (до екліптики) |
Альбедо | 0,068 ± 0,007[4] |
Температура | ≈233 K |
Видима зоряна величина | 12.4[5] |
Стандартна зоряна величина | 12.89 |
![]() |
Поверхня Деймоса червонувата[7] й дуже темна, її коефіцієнт відбиття становить всього 7 відсотків — приблизно вдвічі менше, ніж у поверхні Місяця[8]. Ці факти й низька середня густина супутника (близько 1,5 грам на кубічний сантиметр) вказують, що Деймос подібний за складом до астероїдів типу D, що містять вуглець та кригу[7]. Через малу масу Деймоса його гравітація дуже слабка — друга космічна швидкість на поверхні складає лише 20 км/год (близько 5 м/с).
Поверхня Деймоса набагато більш гладенька, ніж у Фобоса, бо більшість кратерів покрита тонкозернистим реголітом. Там нема й притаманних Фобосу борозен. Ймовірно, частина речовини, викинутої при ударах метеоритів, довго залишалася на орбіті навколо супутника, поступово осаджуючись і приховуючи нерівності рельєфу. Товщина цього шару може досягати 100 метрів[6].
Станом на 2019 рік на Деймосі тільки дві деталі поверхні мають власні імена. Це кратери Свіфт (діаметром 1 км) і Вольтер (1,9 км). Вони названі на честь письменників (Джонатана Свіфта й Вольтера), які передбачили існування в Марса двох супутників ще до їхнього відкриття. Обидва кратери отримали назви у 1973 році[9][10].
На початку 2023 року, марсіанський орбітальний апарат ОАЕ Hope Probe в ході місії Хесса Аль-Матруші виконав фотографування Деймоса. Науковцям вдалося з'ясувати, що Деймос складається з тих самих матеріалів, що й сам Марс, а це означає, що супутник утворився одночасно з Марсом, а не є захопленим астероїдом, як вважалося раніше, також його ширина становить лише 12,4 км[11].
Припущення про існування в Марса двох супутників висловив Йоганн Кеплер у 1610 році. Він виходив із таких міркувань: якщо в Землі є один супутник, а в Юпітера — чотири, то кількість супутників зростає в геометричній прогресії. За цією логікою у Марса повинно бути два супутники.
У 3-й частині розділу 3 «Мандрів Гулівера» (1726) Джонатана Свіфта, яка описує летючий острів Лапута, говориться, що астрономи Лапути відкрили два супутники Марса на орбітах, рівних 3 і 5 діаметрам Марса з періодами обертання відповідно 10 і 21,5 години. Реально Фобос і Деймос перебувають на відстані 1,4 і 3,5 діаметра Марса від центру планети, а їх періоди — 7,6 і 30,3 години.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.