Мати Олена-Марія Степанів (1892–1963)— вчена, педагогиня, суспільно-громадська діячка, в минулому хорунжа Українських січових стрільців (1914—1917) та чотар Української галицької армії (1918—1919); пізніше старша наукова співробітниця установ Академії наук УРСР у Львові та Києві, доцент Львівського державного університету ім. І. Франка. У грудні 1949 заарештована, ув'язнена в Мордовських таборах, звідки повернулась 1956. Авторка понад 75 праць з географії та економічної географії, спогадів.
1.08.1944–10.12.1949рр. Старший бібліотекар рукописного відділу; старший бібліотекар та бібліограф Кабінету І. Франка, в. о. завідувача бібліографічного відділу Львівської бібліотеки Академії наук УРСР.
1946р. Вихід у світ першої друкованої праці.
1949р. Навчався у Нафтовому інституті ім. І. Губкіна в Москві (економічний факультет), заочне відділення.
2.09.1950р. Згідно з заочним рішенням Особливої наради при МДБ у Москві відправлений— за статтею 54, пункт 10, частина І та статтями 20/54, пункт 1а; 54, пункт 11— на десять років до виправно-трудових таборів.
1949—1956рр. Відбував ув'язнення у в'язниці МДБ у Львові, у в'язниці МВС у Золочеві, в пересильних в'язницях у Львові, Києві, Харкові, Петропавловську, пересильному таборі в Карабасі; у виправно-трудових таборах— у спеціальному Піщаному таборі (Пєсчанлаг) в Спаську. у Караганді, знов у Спаську, у Карагандинському таборі (Карлаг) у Спаську.
1956р., 2 червня. Звільнений з ув'язнення Комісією Верховної Ради СРСР зі зняттям судимості та втрати прав.
1956—1957рр. Повернення до Львова. Безробітний.
16.08.1957–22.04.1966рр. Бібліограф відділу історії України Інституту суспільних наук АН УРСР. Звільнений з роботи у зв'язку із скороченням посади.
1963р., 15 березня. Захист кандидатської дисертації «Вірменські колонії на Україні в джерелах та літературі XV—XIXст.» (за монографією) в Інституті історії Академії наук Вірменської РСР у Єревані.
15.06.1963р. Присвоєно звання кандидата історичних наук.
1966—1967рр. Безробітний.
23.11.1967–22.09.1972рр. Науковий співробітник; старший науковий співробітник; в. о. завідувача відділу етнографії Музею етнографії та художніх промислів Академії наук УРСР. Звільнений з праці в зв'язку з відсутністю наукових кваліфікацій. КЗпП УРСР, ст. 40.
23.09.1972–03.01.1973рр. Безробітний.
04.01.1973–01.06.1973р. Молодший науковий співробітник; начальник відділу допоміжних історичних дисциплін Центрального державного історичного архіву УРСР у Львові.
02.06.1973–15.10.1974рр. Безробітний.
16.10.1974–01.04.1980рр. Молодший науковий співробітник; старший охоронець фондів; старший науковий співробітник; старший палеограф Центрального державного історичного архіву УРСР у Львові. Звільнений з праці в зв'язку з порушенням трудової дисципліни.
02.04.1980–31.10.1990рр. Безробітний.
01.11.1990–30.08.1992р. Провідний науковий співробітник Інституту суспільних наук Академії наук України (тепер— Інституту українознавства ім. І. Крип'якевича НАН України); керівник Львівського відділення Археографічної комісії Академії наук УРСР
01.09.1992р. Керівник Львівського відділення Інституту української археографії Академії наук України (з 1 лютого 1995р.— Львівського відділення Інституту української археографії та джерелознавства ім. М.С.Грушевського НАН України).
27.08.1992р. Заступник директора Інституту української археографії та джерелознавства ім. М.С.Грушевського НАН України.
03.08.1992р. Провідний науковий співробітник Інституту сходознавства ім. А. Кримського НАН України.
01.09.1993р. Старший науковий співробітник Інституту східноєвропейських досліджень НАН України (тепер— Інститут Європейських досліджень).
30.05.1994р. Присвоєно науковий ступінь доктора історичних наук на підставі докторської дисертації «Стан і напрями джерелознавчих та історичних досліджень історії України (друга половина XIX—XXст.)», яку захистив у формі доповіді.
28.05.1995р. Реабілітований на підставі ст. І Закону Української РСР від 17 квітня 1991р. «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».
06.09.1995–30.06.2000р. Викладач кафедри давньої історії України та спеціальних історичних дисциплін історичного факультету Львівського державного університету ім. І. Франка.
9.10.1996р. Присвоєно вчене звання професора кафедри давньої історії України та спеціальних історичних дисциплін Львівського державного університету ім. І. Франка.
1996—1997рр. Керівник експертної комісії з історичних наук ВАК України.
08.06.1998р. Завідувач кафедри сходознавства філологічного факультету Львівського національного університету ім. І. Франка.
05.04.2003р. Присвоєно вчене звання професора кафедри українознавства Українського Державного Університету м. Москви (Росія).
1989р. член Радянської соціологічної асоціації в Москві;
1990р. дійсний член Наукового товариства ім. Т. Шевченка у Львові (з 1990р. керівник Сходознавчої комісії, з 1991р. член президії, голова історико-філософської секції);
1994р. Нагороджений медаллю М. Грушевського Наукового товариства ім. Т. Шевченка.
1995р. Лауреат Міжнародної премії ім. Антоновичів (США)— за археографічні праці.
1997р. Вручено державну нагороду— орден «За заслуги» III ступеня.
1997р. Надано почесне громадянство м. Львова— за «неоціненні заслуги перед містом, нашим краєм і всім українським народом».
1998р. Вручено медаль «80 років НАН України».
1998р. Нагороджений орденом Св. Саака і Св. Месропа (Вірменія)— за постійне сприяння у налагодженні дружніх стосунків між українським,вірменським, турецьким, кримськотатарським, єврейським та іншими народами.
Радянський Союз як тоталітарна держава був утворений за допомогою брутальної сили, яка на самому початку свого виникнення цілком не дбала про те, щоб своє терористичне існування і правовий нігілізм маскувати юридичними формулами.
Дашкевич Я.Р.Армянские колонии на Украине в источниках и литературе XV—XIX веков: (Историографический очерк).— Ереван, 1962.
Дашкевич Я.Р. Армянское книгопечатание на Украине в XVIIв. // Историко филологический журнал.— 1963.— №4.— С. 115—130.
Дашкевич Я. Вірмено-половецькі джерела з історії України // Науково-інформ. бюлетень Архівного управління УРСР.— 1965.— №2.— С. 66–74.
Дашкевич Я.Р. Адміністративні, судові й фінансові книги на Україні в XIII—XVIIIст. // Історичні джерела та їх використання.— К., 1969.— Вип. 4.— С. 129—171.
Дашкевич Я., Трыярский Э. Договор Н.Торосовича с львовскими и каменецкими армянами 1627 г. как памятник армяно-кыпчакского языка // Rocznik Orientalistyczny.— 1969.— T. 33, z. 1.— S. 77–96.
Дашкевич Я., Трыярский Э. Армяно-кыпчакские предбрачные договоры из Львова (1598—1638 гг.) // Rocznik Orientalistyczny.— 1970.— T. 33, z. 2.— S. 67–107.
Дашкевич Я., Трыярский Э. Армяно-кыпчакский документ из Константинополя 1618 г. // Folia Orientalia.— 1970.— T. 11.— S. 123—137.
Дашкевич Я. Розселення вірменів на Україні у XI XVIIIст. // Український історично-географічний збірник.— Київ, 1971.— Вип. І.— С. 90–155.
Дашкевич Я., Трыярский Э. Армяно-кыпчакская надпись из Львова (1609) и вопросы изучения средневековых памятников армяно-кыпчакской эпиграфики // Rocznik Orientalistyczny.— 1973.— T. 35, z. 2.— S. 123—135.
Дашкевич Я., Трыярский Э. Армяно-кыпчакское завещание из Львова 1617 г. и современный ему польский перевод // Rocznik Orientalis tyczny.- 1974а.— T. 36, z. 2.— S. 119—131.
Дашкевич Я., Трыярский Э. Армяно-кыпчакские долговые обязательства из Эдирне (1609 г.) и Львова (1615 г.) // Rocznik Orientalistyczny.— 1974.— T. 37, z. 1.— S. 47–58.
Дашкевич Я., Трыярский Э. Древнейший армяно-кыпчакский документ из львовских коллекций (1583 г.) и изучение билингв предбрачных договоров львовских армян // Rocznik Orientalistyczny.— 1975.— T. 37, z. 2.— S. 33–47.
Дашкевич Я. Устав армянской общины в Каменце Подольском 1616 г. // Rocznik Orientalistyczny.— 1976.— T. 38.— С. 101—109.
Дашкевич Я.Р.Львовские армяно-кыпчакские документы XVI XVIIвв. как исторический источник // Историко-филологический журнал АН АрмССР.— 1977.— №2.— С. 163—164.
Дашкевич Я., Трыярский Э. Пять армяно-кыпчакских документов из львовских коллекций (1599 1669 г.) // Rocznik Orientalistyczny.— 1978.— T. 39, z. 1.— S. 85–132.
Дашкевич Я., Трыярский Э. Армяно-кыпчакские денежные документы из Львова (конец XVIв.— 1657 г.) // Rocznik Orientalistyczny.— 1978.— T. 40, z. 1.— S. 49–69.
Дашкевич Я.Р.Армяно-кыпчакский язык: Библиография литературы 1802 1978 // Rocznik Orientalistyczny.— 1979.— T. 40, z. 2.— С. 79–86.
Дашкевич Я., Трыярский Э. Три армяно-кыпчакских записи львовского армянского духовного суда 1625 г. // Rocznik Orientalistyczny.— 1979.— T. 41, z. 1.— S. 57–80.
Дашкевич Я.Р. Армяно-кыпчакский язык в освещении современников: Об использовании экстралингвистических данных для истории тюркских языков // Вопросы языкознания.— 1981.— №5.— С. 79–92.
Дашкевич Я.Р.Територія України на картах XIII—XVIIIст. // Історичні дослідження: Вітчизняна історія.— К., 1981.— Вип. 7.— С. 90–91.
Дашкевич Я., Трыярский Э. Каменные бабы причерноморских степей. Коллекция из Аскании-Нова.— Wrocław; Warszawa; Kraków; Gdańsk; Łódź, 1982 (у співавт. з Е. Триярським).
Дашкевич Я.Р.Армяно-кыпчакский язык: Этапы истории // Вопросы языкознания.— 1983.— №1.— С. 91–107.
Дашкевич Я.Р.Середньовічні карти України в дослідженнях кінця XVIII— початку XXст. // Історичні дослідження: Вітчизняна історія.— К., 1985.— Вип. 11.— С. 85–90.
Дашкевич Я. Символи, символи … .— Львів, 1990.
Дашкевич Я.Р.Спорные вопросы дипломатической практики Древней Руси // История СССР.— М., 1991.— N 4.— С. 100—111.
Дашкевич Я. Зображення Кам'янця-Подільського 70-х років XVII—XVIIIст. як історико-топографічне джерело // Проблеми істор. географії України.— К., 1991.
Дашкевич Я. «Книгарь»— журнал епохи революцій і контрреволюцій // Україна. Наука і культура.— К., 1991.— Вип. 25.
Дашкевич Я.Р.Україна вчора і нині: Нариси, виступи, есе.— К., 1993.
Дашкевич Я. Типологія актів з історії щоденного життя Львова (вірменська колонія кінця XVI поч. XVIIст.) // Український археографічний щорічник.— 1999.— Вип. 3–4.— С. 169—199.
Дашкевич Я. Вірменія і Україна: Зб. наук. статей та рецензій, 1954—1989рр.— Львів; Нью-Йорк, 2001.
Дашкевич Я.Р.Закарпаття в українській етнографічній науці 60-х— 90-х рр. XIXст. // Народознавчі зошити.— Львів, 2003, 2004.
Дашкевич Я. Україна на стародавніх картах. Кінець XV— перша половина XVIIст.: [Альбом].— К., 2004.— Співавт.: М. Вавричин, У. Кришталович; (2-е вид.— К., 2006).
Дашкевич Я. Постаті: Нариси про діячів історії, політики, культури.— Л., 2006; (2-е доповн. вид.— Л., 2007).
Дашкевич Я. «…Учи неложними устами сказати правду»: Історична есеїстика (1989—2008).— К., 2011.
Дашкевич Я. Майстерня історика.— Львів, 2012.
Дашкевич Я. Вірмени в Україні: Зб. наук. статей та рецензій, 1954—2009рр.— Львів, 2012.
Ярослав Романович Дашкевич: Біобібліогр. довід. / АН України. Інститут укр. археографії. Археогр. коміс. Київ, 1993. 84, [1] с.— (Наук.-довідк. вид. з історії України: Вип. 20).
Людина з історії: 13 грудня Я. Дашкевичу виповнюється 70 років // За вільну Україну. Львів, 1996. 12 груд. (Чис. 145). Фотогр. Я. Дашкевича.
Марра mundi: 36. наук. пр. на пошану Я. Дашкевича з нагоди його 70-річчя. Львів; Київ; Нью-Йорк: Вид-во М.П.Коць, 1996. ~ 911 с.— Із змісту: Бібліографія праць Ярослава Дашкевича (1992—1996).— С. 7—32; Богачевська-Хом'як М. Наука— невід'ємна частина його життя.— С. 32—39.— Передрук з: Україна. Наука і культура.— Київ, 1996.— Вип. 29.— С. 47—51;
Бутич І. Співпраця Ярослава Дашкевича з архівними установами України у 1950—1960 роки.— С. 809—822; Білокінь С. До питання про авторство «Словника українських псевдонімів». Документи і матеріали: [Дашкевич-Дей]\— С. 830—874; Штуль К. З0-літнє листування у просторі часу.— С. 904—907.
Письменний II. Лідер сучасних «лицарів абсурду»: [До 70-річчя від дня народж. Я. Дашкевича] // Національна трибуна. Нью-Йорк, 1997. 4 трав. (Чис. 18). С. 5; Шлях перемоги. Київ; Мюнхен; Нью-Йорк, 1997. З квіт. (Чис. 14). Фотогр. Я. Дашкевича.
Дашкевич Ярослав Романович // Хто є хто в українських суспільних науках: Довідник. -Київ, 1998. С. 104—105.
Квіт С. Оксфордський стандарт // Шлях перемоги. Київ; Мюнхен; Нью-Йорк, 1998. 26 серп. (Чис. 34). Фотогр. Я. Дашкевича.
Дашкевич Ярослав Романович // УСЕ (Універсальний словник-енциклопедія). Київ, 1999. С. 401.
Дашкевич Ярослав Романович // Хто є хто в Україні: [Біогр. довід.].— Київ, 2000. -.С. 125.5
Лось Й. Осягаючи суть національної історії: Я. Дашкевичу 75 // За вільну Україну. Львів, 2001. 12 груд. Фотогр. Я. Дашкевича.
Сварник Г. Дашкевич Ярослав Романович // Українські архівісти: Біобібліогр. довід. / Упоряд. Т.В.Портнова.— Київ, 2002.— Вин. 2: 1940—1960-ті рр. С. 70-72. Фотогр. Я. Дашкевича.
Дашкевич Ярослав Романович // УСЕ (Універсальний словник-енциклопедія). 3-є вид., переробл. і доповн.— Київ, 2003.— С. 357.
Ясь О. Дашкевич Ярослав Романович // Українські історики XX століття: Біобібліогр. довід. Київ; Львів, 2003.— С. 92-94.— (Сер.: Укр. історики; Вип. 2, ч. 1). Фотогр. Я. Дашкевича.
Історик совісті: Ярослав Дашкевич // Аргумент влада.— Львів, 2006.— 10-16 берез. (№9): Топ 100: Найвпливовіші особистості Львова.— С. 59.— Фотогр. Я. Дашкевича.
Ярослав Дашкевич: біобібліографічний покажчик.— Львів, 2006.— 266 с., іл. Фотогр. Я. Дашкевича.
Сварник Г. Громадські і наукові традиції родини Дашкевичів // Вісник Львівського університету. Серія філолог.— Львів, 2007.— Вип. 42 (До 80-ліття ювілею д-ра філологічних наук проф. Я. Дашкевича).— С. 5-10.
Сварник Г. Дашкевич Ярослав Романович // Українські архівісти (XIX—XXст.): Біобібліографічний довідник.— К., 2007.— С. 182—184.
Сварник Г. Дашкевич Ярослав-Іван-Ананія (де Корибут) // Енциклопедія Львова.— Львів, 2008.— Т. 2.— С. 27-28.
Олена Степанів— Роман Дашкевич: Спогади і нариси / Передм. Я. Дашкевича;.— Львів, 2009.— 638 с., 48 с. іл.
Сварник Г. Між Києвом і Львовом. Листування Юрія Меженка з Ярославом Дашкевичем (1945—1969) // Український археографічний щорічник. Нова серія.— К., 2009 [2010].— Вип. 13/14.— С. 191—222.