Loading AI tools
село в Україні, у Шполянській міській громаді Звенигородського району Черкаської області З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Бурти́ — село в Україні, у Шполянській міській громаді Звенигородського району Черкаської області. Населення — 623 особи. До 2020 року — адміністративний центр Буртівської сільської ради.
село Бурти | |
---|---|
![]() | |
Країна | ![]() |
Область | Черкаська область |
Район | Звенигородський |
Громада | Шполянська міська громада |
Код КАТОТТГ | UA71020330020073958 |
Облікова картка | Бурти. |
Основні дані | |
Засноване | на початку XVIII століття |
Населення | 623 особи |
Поштовий індекс | 20610 |
Телефонний код | +380 4741 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 49°07′41″ пн. ш. 31°26′14″ сх. д. |
Середня висота над рівнем моря |
171 м |
Водойми | р. Нікуда |
Відстань до обласного центру |
55 (фізична) км |
Відстань до районного центру |
21 км |
Найближча залізнична станція | Цвіткове |
Відстань до залізничної станції |
11 км |
Місцева влада | |
Адреса ради | 20610, Черкаська обл., Звенигородський р-н, с. Бурти, вул. 9 Травня, 9 |
Сільський голова | Олег Іванович Волошин |
Карта | |
Мапа | |
![]() | |
|
Село Бурти розташоване за 21 км від міста Шпола та за 11 км від найближчої залізничної станції Цвіткове. В селі бере початок річка Ніку́да.
Село засноване на початку XVIII століття.
Дорога до Буртів прокладена лише від Надточаївки, яка є не найкращої якості. Буртами раніше називали великі насипи. Таких у селі налічувалось два — звідси й походить назва Бурти. У 1862 році в одному із насипів місцевий селянин викопав 25 гарматних ядер, що свідчить про те, що у стародавні часи насипи служили фортечними валами.
У XIX столітті Бурти були містечком, що належало родині Орлових. У 1829 році генерал-майор Олексій Орлов збудував тут кам'яну церкву із дзвіницею. Дзвіницю зруйнували в радянські часи, а типова класична хрестоподібна в плані будівля церкви збереглася. Богослужіння тут не проводяться, бо триває ремонт. Церква стоїть облуплена й світить голою цеглою. Частина будівлі схована під риштування.
Під час Другої світової війни 213 мешканців села воювали на фронтах, 151 з них нагороджений бойовими орденами й медалями. Під час відвоювання села у німецьких військ загинуло 85 воїнів Червоної армії, яких поховано в братській могилі.
Станом на 1971 рік у селі працювала восмирічна школа, клуб на 200 місць, бібліотека, фельдшерсько-акушерський пункт, пологовий будинок.
У селі містилась центральна садиба колгоспу «Україна», що спеціалізувався на вирощуванні зернових культур і буряків, було розвинене тваринництво.
Станом на 2010 рік у селі проживає 560 осіб, пологовий будинок був зруйнований. Колгосп став ТОВ «Україна». Нинішній голова села — Волошин Олег Іванович, який вже вдруге займає посаду голови сільської ради.
19 лютого 2020 року, в ході децентралізації, Буртівська сільська рада об'єднана з Шполянською міською громадою Шполянського району.
19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Шполянського району, село увійшло до складу новоутвореного Звенигородського району[1].
Згідно з переписом УРСР 1989 року, чисельність наявного населення села становила 926 осіб, з яких 400 чоловіків та 526 жінок[2].
За переписом населення України 2001 року, в селі мешкало 895 осіб[3].
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року[4]:
Мова | Відсоток |
---|---|
українська | 98,34 % |
російська | 1,66 % |
За часів Тараса Шевченка Бурти було містечком Черкаського повіту Київської губернії. За спогадами Ф. Лебединцева, Тарас Шевченко ще в дитинстві їздив на базар у це містечко, коли був наймитом у священника села Кирилівки Г. Кошиця. Кілька разів Бурти згадано в повісті «Наймичка».
Уродженці села:
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.