Loading AI tools
українська рок-група З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Океа́н Е́льзи (або скорочено — О. Е.) — український рок-гурт, створений 12 жовтня 1994 року у Львові[1]. Лідером та вокалістом гурту є Святослав Вакарчук. Океан Ельзи вважається найвідомішим та найбільш успішним українським музичним гуртом. Усього на території України продано понад мільйон дисків ОЕ[2].
Океан Ельзи | |
---|---|
![]() | |
![]() «Океан Ельзи», 2016 рік | |
Основна інформація | |
Жанр | Інді-рок Інді-поп Артрок |
Роки | з 1994 |
Країна | Україна |
Місто | Львів |
Мова | українська, російська, англійська |
Лейбл | Moon Records, EMI |
Склад | Святослав Вакарчук Денис Дудко Милош Єлич Денис Глінін Владімір Опсеніца |
Колишні учасники | Юрій Хусточка (1994—2004) Дмитро Шуров (2001—2004) Павло Гудімов (1994—2005) Петро Чернявський (2005—2013) |
Інші проєкти | Клан Тиші, Гудімов, Esthetic Education, Pianoбой, Абздольц, Схід-Side, The Whisper of Nature |
okeanelzy.com | |
![]() |
У 1992 році студент Андрій Голяк (вокал) створив гурт «Клан тиші», до якого ввійшли його однокласник Павло Гудімов (гітара), а також знайомий Юрій Хусточка (бас-гітара) та Денис Глінін (ударні). Гурт виступав у палацах культури рідного Львова. Два роки потому А. Голяк одружився й покинув гурт — «Клан тиші» перетворився на тріо. У березні 1994 хлопці познайомилися з 19-річним студентом теоретичної фізики Святославом Вакарчуком. Влітку Вакарчук прийшов на першу репетицію, а з осені четвірка збиралася регулярно і вже 12 жовтня 1994 року, як прийнято вважати, був створений новий гурт — «Океан Ельзи», який тоді грав переважно суміш поп- і ліричної рок-музики. Святослав став її вокалістом, а також автором більшості текстів і музики гурту.
У грудні 1994 гурт виконав свої перші чотири демо-записи на студії «Галвокс». Перший серйозний виступ відбувся 14 січня 1995 року перед Львівським оперним театром, де зібралося 7 тисяч глядачів[1]. Того ж року в рамках авторського музичного проєкту «Є» відомого львівського музиканта Олега Джона гурт зняв свій перший (неофіційний) відеокліп на пісню «Long time ago» (режисер — Володимир Зайковський)[3] та виступив на фестивалі «Червона Рута» у Львові. 1996 року гурт випустив максі-сингл «Будинок зі скла», що розповсюджувався серед шанувальників. Починаючи з того ж 1996-го, ОЕ почав активно концертувати — не тільки в Україні, а й у Польщі, Німеччині та Франції, взяв участь у Таврійських іграх, а також разом з іншими українськими гуртами виступив на одній сцені з «Deep Purple» під час Осіннього Рок-Марафону в Києві. 1997 року відбувся перший значний сольний концерт гурту у Львові. У квітні 1998-го музиканти переїхали до Києва.
Святослав Вакарчук досяг перемоги у виборах саме завдяки підтримці учасників групи. 1998 року ОЕ розпочав роботу з продюсером Віталієм Клімовим, підписав контракт із «Nova Records» та записав дебютний альбом, який побачив світ у вересні під назвою «Там, де нас нема». Пісні гурту посідали перші місця в чартах, їхня ліричність та незвичайний вокал Святослава Вакарчука здобули шанувальників по всій Україні. У 1999 році «Океан Ельзи» виступив у паризькому МСМ Café (виступ транслював телеканал МСМ International), взяв участь у російському фестивалі «Нашествие». На фестивалі «Таврійські ігри» музиканти отримали нагороди «Прорив року» та «Найкраща пісня» (за композицію «Там, де нас нема» з однойменного альбому). Саме в цей період майбутній потужний live-звук гурту створив звукорежисер Валерій Папченко. Того ж року відбулося перевидання альбому в Росії. Проте великої популярності «Океан Ельзи» здобув у Росії після виходу фільму Олексія Балабанова «Брат 2» та виходу в ротацію на MTV кліпів «Там, де нас нема» і «Сосни».
На початку 2000 року гурт завершив роботу над другою платівкою — «Янанебібув», яку випустили одразу на двох звукозаписних студіях — українському Nova Records і російському Real Records. Вже після її випуску (21 лютого) до ОЕ приєднався клавішник Дмитро Шуров (як сесійний учасник) і почалися виступи та репетиції в новому складі. Двічі поспіль (2000 і 2001) на Таврійських іграх ОЕ був лауреатом у категорії «Найкращий попгурт». 2001 року гурт записав найкращий, на думку деяких критиків,[джерело?] альбом української рок-музики — «Модель» (після запису якого Шуров став п'ятим офіційним учасником колективу). Того ж року в рамках співпраці з компанією Пепсі ОЕ гастролював Україною. На Таврійських Іграх — 2002 за підсумками 2001 року відразу дві їхні пісні («Друг» і «911») увійшли до списку 10 найпопулярніших хітів України, а «Океан Ельзи» визнали «Найкращим рок-гуртом». «Модель» назвали «Альбомом року». Через рік після виходу платівки «Суперсиметрія» (2003), що вперше в Україні отримала статус двічі платинової, гурт покинули басист Юрій Хусточка і клавішник Дмитро Шуров — обоє взялися за реалізацію проєкту «Esthetic Education».
З 2004 року в гурті грають басист Денис Дудко і сербський клавішник Мілош Єліч, який співпрацював із гуртом під час туру «Тихий океан». Перший концерт «Океану Ельзи» в новому складі відбувся в липні в місті Алмати. У квітні 2005 року гурт покинув гітарист Павло Гудімов, ця подія отримала значний резонанс, оскільки, за словами Гудімова, ініціатором цієї зміни складу був Вакарчук[4]. Але вже через місяць його замінив гітарист Петро Чернявський. 22 вересня 2005 року випущено альбом Gloria, який у перший же день продажу став «платиновим» — за 6 годин було продано 106 000 примірників, а до кінця року вже двісті тисяч.
Вокаліст Святослав Вакарчук як посол доброї волі Програми розвитку ООН для молоді в Україні взяв участь у багатьох соціальних та культурних проєктах. Зокрема, всі кошти, отримані від продажу синґлу «Веселі, брате, часи настали…» було призначено для дитячого будинку в місті Макіївці. 2006 року рок-гурт зіграв безкоштовний концерт для українських миротворців у Косові.
25 квітня 2007 року гурт Океан Ельзи презентував новий альбом «Міра». Новий альбом було присвячено загиблому саундпродюсеру Океан Ельзи Сергію Товстолузькому. Учасники гурту вважають альбом найбільш «роковим» за всю історію команди.
У грудні 2007 року гурт випустив відео до пісні «Лист до мами», вихід якої був приурочений до Дня Збройних Сил України.
2008 року Святослав Вакарчук презентував джаз-проєкт «Вночі», випустивши однойменний альбом. Альбом вийшов під ім'ям Святослава Вакарчука як ідейного натхненника, проте над ним працювали всі музиканти О. Е., як і багато запрошених музикантів.
10 березня 2010 року було презентовано сьомий студійний альбом гурту, що отримав назву «Dolce Vita». Альбом містить тринадцять композицій, а також бонусний трек — народну пісню «Ой, чий то кінь стоїть». На підтримку альбому відбувся масштабний (8 місяців) тур «Dolce Vita», що охопив майже 100 міст в Україні, Росії, Білорусі, Європі, Канаді та США. 1 грудня 2010 року було випущено «Dolce Vita (remastered)», зі зміненим звучанням все тих же пісень.
27 вересня 2011 року гурт відіграв концерт у Державному Кремлівському Палаці (Москва)[5]. У 6-тисячній залі був аншлаг, а після концерту музикантів кілька разів викликали «на біс». Цей виступ гурт провів у супроводі симфонічного оркестру МВС РФ під управлінням Фелікса Арановського.
13 грудня 2011 на каналі Океану Ельзи в YouTube відбулась презентація другого сольного проєкту Вакарчука під назвою «Брюссель». На підтримку альбому пройшов тур містами СНД.
Виступ Океану Ельзи відбувся на заключному концерті в рамках Red Rocks festival в Лондоні напередодні закриття Олімпіади-2012.
Окрім вже відомих хітів групи, музиканти вперше виконали нову пісню «All Together».
27 лютого 2013 було презентовано відео на перший сингл з нового альбому «Земля», який отримав назву «Обійми́». 11 квітня 2013 року офіційно було оголошено про припинення співпраці між гуртом та гітаристом Петром Чернявським. За офіційним повідомленням, це зумовлено «творчими причинами та прийняте за спільною згодою всіх учасників»[6][7]. У найближчому майбутньому його замінить сербський гітарист Владімір Опсеніца, що брав участь у записі деяких пісень нового альбому[8].
12 квітня було анонсовано точну дату появи нового альбому та його назву — «Земля»[9]. 15 травня 2013 року в мережу інтернет було викладено новий альбом, тоді як компакт-диски в Україні з'являться 20 травня, в інших країнах — 22 травня[10]. 19 травня на підтримку альбому розпочався стадіонний тур. По завершенні української частини туру гурт Океан Ельзи на своєму каналі в YouTube анонсував великий концерт під назвою «Океан Ельзи — 20 років разом!», який відбудеться 21 червня 2014 року у Києві на стадіоні НСК «Олімпійський». Виступи також відбулись на стадіонах Львова, Дніпра, Одеси та Харкова.
14 грудня Океан Ельзи зіграли на підтримку Євромайдану на Майдані Незалежності у своєму «золотому» складі: Вакарчук, Гудімов, Хусточка, Шуров та Глінін[11][12].
Заради цього виступу Юрій Хусточка прилетів з Парижа. Свій концерт гурт закінчив зі словами: «Важливі речі об'єднують, пам'ятайте… Дякуємо, все тільки починається!».
В 2014—2015 гурт проводить всеукраїнський тур, приурочений його 20-річчю. 21 червня 2014 в рамках цього туру відбувся концерт у Києві на НСК «Олімпійський». Концерт тривав понад 3 години. Кілька композицій гурт відіграв у старому складі: Святослав Вакарчук, Денис Глінін, Юрій Хусточка, Дмитро Шуров, Павло Гудімов. Єдиним ексучасником гурту, що не з'явився на сцені, був Петро Чернявський, котрий відіграв у гурті з 2005 до 2013 року. Цей концерт зібрав понад 70 тисяч відвідувачів і став наймасовішим концертом в історії України[13].
9 червня 2017 року «Океан Ельзи» в рамках свого світового туру «Без меж» виступив з концертом у прифронтовому Лисичанську. Через шалену грозу концерт розпочався замість 20:00 лише о 21:10. Були виконані композиції з останнього альбому «Без меж», а також старі хіти. За інформацією місцевої поліції, на концерті були присутні біля 30 тис. осіб[14][15].
Мир прийде тоді, коли кожен з нас як один, як тут — ті, хто стоять на концерті, буде захищати нашу рідну землю, від того, як ми будемо допомагати тим хлопцям, які стоять на передовій, усім, чим можемо",
— сказав Святослав Вакарчук[16].
28.08.2017 фронтмен гурту Святослав Вакарчук на своїй пресконференції заявив, що група йде у велику творчу паузу довжиною в один рік. «Беремо концертну паузу на рік. Трошки віддихаємось після наших турів, потім подумаємо. Пісень багато нових, зрозуміло, що за певний час новий альбом „Океану Ельзи“ планується, в цьому я можу вас запевнити», — сказав він.
29 березня 2018 року група «Океан Ельзи» випустила нову пісню — «Без тебе». — Весна завжди приходить несподівано, — прокоментував Океан Ельзи прем'єру кліпу на офіційній сторінці групи у Facebook. 14 червня відбулася прем'єра другого синглу — «В небо жене». Пісня презентована одночасно в радіоефірах країни та онлайн та дебютувала на 1-му місці чарту Google Play. ОЕ повернувся на сцену 24 серпня 2018 року.
21 січня 2019 року в Національній опері України відбувся благодійний концерт «Океану Ельзи» у супроводі оркестру «Віртуози Києва». Майже 4 млн гривень, зібраних з благодійних внесків за квитки на концерт, будуть передані родинам загиблих військових на Сході України через фонд «Народний тил»[17].
У 2019 році, за даними TopHit, Океан Ельзи мали 674 558 ефірів на українських радіостанціях. У 2020 році — 756 626 ефірів.
14 березня 2024 року Святослав Вакарчук повідомив, що гурт планує випустити у своїй історії випустить англомовний альбом. Цей же альбом українською мовою також вийде — восени цього року до 30-річчя гурту.[18][19]
Рік | Назва пісні | Режисер(и) | Альбом |
---|---|---|---|
1995 | «Long Time Ago» | Володимир Зайковський | Там, де нас нема |
1996 | «В очах твоїх» | ||
1998 | «Там, де нас нема» | Семен Горов | Там, де нас нема |
1999 | «Сосни» | Янанебібув | |
2000 | «Той день» | Віталій Клімов | |
«Відпусти» | Андрій Некрасов | ||
2001 | «911» | Ігор та Олександр Стеколенко | Модель |
«Я до тебе» | |||
«Квітка» | |||
2002 | «Друг» | Луї Франк | |
«Холодно» | Віктор Придувалов | Суперсиметрія | |
2003 | «Кішка» | ||
«Майже весна» | |||
«Для тебе» | Олександр Карпенко | ||
«911 (Тихий океан)» | Ляля Фонарьова | 1221 | |
2004 | «Дякую» | Віктор Придувалов | Дякую! (сингл) |
2005 | «Без бою» | GLORIA | |
«Вище неба» | Ігор та Олександр Стеколенко | ||
«Не питай» (Live) | |||
2006 | «Відчуваю» | Ілля Чичкан | |
«Веселі, брате, часи настали…» | Віктор Придувалов | Веселі, брате, часи настали… (сингл) | |
2007 | «Все буде добре» | Міра | |
«Зелені очі» | Ілля Чичкан | ||
2009 | «Я так хочу…» | Михайло Коротєєв | Dolce Vita |
2010 | «Більше для нас» | ||
«Онлайн» (Live) | зйомка телеканалу «1+1» | ||
«На лінії вогню» | Семен Горов | ||
2013 | «Обійми́» | Говард Грінхолл | Земля |
«Стріляй» | Майк Брюс | ||
«Rendez-Vous» | |||
«Стіна» (Live) | Володимир Шкляревський та Віктор Придувалов (монтаж) | ||
2015 | «На небі» (Live) | Віктор Придувалов | |
«Не твоя війна» | Говард Грінхолл | Без меж | |
«Життя починається знов»[30] | Володимир Шкляревський | ||
«Мить»[31] | Михайло Коротєєв та Олексій Соболєв | ||
2016 | «Не йди»[32] | Ігор Стеколенко | |
2017 | «Сонце»[33] | Віктор Придувалов | |
2018 | «Без тебе»[34] | Анна Бурячкова | TBA |
«В небо жене»[35] | Анна Бурячкова | ||
2019 | «Перевал»[36] | Єгор Олесов | |
2020 | «Коли ми станем собою»[37] | Валентин Петишкін | |
«Тримай»[38] | TBA | ||
2021 | «#Без тебе мене нема»[39] | ||
«Країна дітей»[40] | Віктор Придувалов | ||
«Місто весни»[41] | |||
«Перемога»[42] | |||
2022 | «Весна»[43] | Іван Шоха | TBA |
2023 | «Коли ми двоє»[44] | Антон Ковальський |
1996
1997
1999
2000
2001
2003
2005
2006
2007
2009
2010
2012
2013
2014
2015
2019
2020