Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Bradley Air Services Limited, що діє як First Air — регіональна авіакомпанія Канади зі штаб-квартирою в місті Каната, провінція Онтаріо[1], яка виконує регулярні комерційні рейси в 24 аеропорту Онтаріо, Нунавик, Північно-Західних Територій і працює на ринках вантажних і чартерних авіаперевезень країни. Базовим аеропортом компанії є Міжнародний аеропорт Макдональд-Картьє в Оттаві, як вузлові аеропорти використовуються Аеропорт Йеллоунайф і Аеропорт Ікалуїт[2] .
![]() | ||||
| ||||
Тип | авіакомпанія і бізнес | |||
---|---|---|---|---|
Дата заснування | 1946 | |||
Завершення діяльності | травень 2021 | |||
Хаби | Yellowknife Airportd | |||
Материнська компанія | Makivik Corporationd | |||
Штаб-квартира | Каната (Онтаріо) | |||
Сайт | firstair.ca |
Авіакомпанія Bradley Air Services була утворена в 1946 році і початку виконання авіаперевезень під цією ж назвою. У 1973 році компанія змінила назву своєї торгової марки на чинне в даний час First Air і в тому ж році відкрила перші регулярні рейси між містами Оттава і Норт-Бей, Онтаріо, які виконувалися на літаках з вісьмома посадочними місцями. Надалі в маршрутне розклад перевізника додалися завантажені напрямки в Едмонтон, Вінніпег і Монреаль. В даний час First Air забезпечує найважливіші для населених пунктів інуїтів повітряні перевезення по 16 аеропортів, працюючи на даних напрямках у партнерстві з іншого канадської авіакомпанії Air Inuit. У 1995 році компанія придбала невеликого місцевого авіаперевізника Ptarmigan Airways, а через два роки — ще одну компанію Northwest Territorial Airways, інтегрувавши в єдине ціле маршрутні мережі всіх трьох авіакомпаній.
З 1990 року First Air повністю належить Громаді інуїтів провінції Квебек, яка здійснює управління перевізником через компанію Makivik Corporation[3][4].
21 серпня 2008 року в авіакомпанії відбулася зміна її президента і генерального директора: замість працював з грудня 1997 року (і мав кілька конфліктів з керуючою компанією) Боба Девіса на обидві посади був поставлений Скотт Бейтмен[5].
5 червня 2009 року повітряний флот First Air поповнився першим широкофюзеляжним літаком Boeing 767-223SF (Super Freighter), який був узятий в трирічну оренду (точніше — в сухий лізинг) у компанії Cargo Aircraft Management, Inc (CAM).
Після введення в роботу більш економного як в оперативному, так і в експлуатаційному сенсах Boeing 767-223SF авіакомпанія планує протягом 2010 року вивести два літаки Boeing 727-233, з яких один лайнер призначений для перевезення пасажирів та вантажів у комбінованій конфігурації, а другий — тільки для вантажних авіаперевезень.
Станом на березень 2009 року маршрутна мережа регулярних перевезень авіакомпанії First Air охоплювала такі аеропорти[6]):
За даними січня 2010 року повітряний флот авіакомпанії First Air складали наступні літаки:
Тип літака | Кількість (дані FAB) |
Кількість (дані міністерства) |
Конфігурації | Примітки |
ATR 42 | 9 | 9 | ATR42-300 ATR42-320 |
C-FIQR, C-FIQU, C-FTCP, C-FTJB, C-GHCP, C-GKLB, C-GSRR, C-GULU, C-GUNO. Максимально 42 пасажирських місць, комбінована конфігурація, можливість роботи на гравійних ЗПС |
Hawker Siddeley HS 748 | 1 | 2 | серія 2 серія 2A |
C-GFNW, C-GJVN. Максимально 40 пасажирських місць, комбінована конфігурація, можливість роботи на гравійних ЗПС |
Boeing 727 | 1 | 2 | 727-200C 727-200F |
C-FUFA, C-GXFA. Один літак серії 200C — максимально 174 пасажирських місць, комбінована конфігурація. Один літак серії 200F для вантажних авіаперевезень |
Boeing 737 | 6 | 6 | 737-200 737-200C |
C-FACP, C-FMOC, C-FNVK, C-FNVT, C-GCPT, C-GNDC, C-GNWN. 4 літаки серії 200C — максимально 115 пасажирських місць, комбінована конфігурація, можливість використання гравійних ЗПС. Два літаки серії 200 — максимально 99 пасажирських місць. |
Boeing 767 | 1 | 1 | 767-200SF | C-GKLY. 767-223 Super Freighter, вантажна конфігурація літака, максимальне завантаження 45 тонн. |
L-382 Hercules | 2 | 2 | L-382G | C-GHPW, C-GUSI, вантажна конфігурація літаків, можливість роботи на гравійних ЗПС. |
Літак Douglas DC-3 (реєстраційний номер C-FMOC) вказаний у списку Міністерства транспорту Канади, проте сертифікація даного літака анульована.[7]