Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Боїнг 747-8 (англ. Boeing 747-8) є широкофюзеляжним реактивним авіалайнером, що розроблений фірмою Boeing. Перше повідомлення про початок розробки відбулося у 2005 р. Покоління 747-8 стало третім для серії Boeing 747 й отримало подовжений фюзеляж, допрацьовані крила та покращену продуктивність. 747-8 став найбільшим у серії 747, найбільшим комерційним авіалайнером в США та найдовшим пасажирським повітряним судном у світі.
Boeing 747-8 | |
---|---|
![]() | |
Тип | пасажирський літак |
Розробник | Boeing |
Виробник | Boeing |
Перший політ | 747-8F ― 8 лютого 2010 747-8I ― 20 березня 2011 |
Початок експлуатації | 748-8F ― 2011 (Cargolux) 748-8I ― 2012 (Lufthansa) |
Статус | експлуатується |
Основні експлуатанти | Lufthansa Korean Air Cathay Pacific Cargo Cargolux |
Роки виробництва | 2008 ― нині |
Виготовлено | 130 (Грудня 2018) |
Вартість одиниці | 747-8F: 378,5 млн. $ 747-8I: 379,1 млн. $ |
Базова модель | Boeing 747-400 |
![]() |
747-8 пропонується у двох основних версіях: 747-8 Міжконтинентальний (Intercontinental) (747-8I) для пасажирів та 747-8 Вантажний (Freighter) (747-8F) для перевезення вантажів.[1] Перший 747-8F здійснив свій політ 8 лютого 2010 р., 747-8I ― 20 березня 2011 р. Поставка першого вантажного літака відбулася в жовтні 2011, пасажирської моделі — у 2012. Станом на вересень 2016 року тверді замовлення на 747-8 загалом становили 124 одиниці: 74 ― вантажні, 50 ― пасажирські.
Boeing розглядав можливість запровадження місткіших версій 747 ще у 1990-х та у 2000-х роках.[2] Моделі 747-500X та -600X, запропоновані у 1996 на авіашоу в Фарнборо, могли б подовжити крила 747-го та успадкувати крило від 777, однак така пропозиція не привернула необхідної уваги для початку розробки. У 2000 р. Boeing запропонував похідні моделі 747X та 747X Stretch (Подовжений) як альтернативу для Airbus A380. Даний проект був скромнішим за попередні −500X/600X. 747X мав збільшити розмах крил 747-го до 69,8 м шляхом додавання сегменту у даховій частині.[3] Літак 747X потенційно міг перевезти 430 пасажирів на 16 100 км. 747X подовжений (Stretch) мав досягти 80 м в довжину і мати здатність перевезти 500 пасажирів на 14 400 км. Однак серія літаків 747X не змогла привабити інвесторів для початку конструювання. Деякі з ідей 747X були використані для 747-400ER.[4]
Після розгляду програми 747Х Boeing продовжив вдосконалювати 747. Зокрема, 747-400XQLR (Тихий довголіт, Quiet Long Range) пропонував збільшену польотоздатність у 14 780 км, кращу паливну ощадність і зменшення шумів.[5] Запроваджені зміни включали обтічні кінцівки крила, схожі до використаних у 767-400ER та зубоподібну форму обтікача мотогондоли від Chevron для зменшення шуму.[6] І хоча 747-400XQLR у виробництво не пішов, багато його розробок були використані у 747 Провідний (Advanced).
На початку 2004 р. Boeing повідомив про остаточне затвердження попередніх планів стосовно 747 Провідний (Advanced). Подібно до 747X, подовжений 747 Advanced використовував технології від Boeing 787 Dreamliner для модернізації дизайну та всіх систем.[7] 14 листопада 2005 р. Boeing оголосив, що запускає 747 Advanced як «Boeing 747-8».[8]
747-8 судилося стати першим подовженим 747, що дійшов до стадії виробництва. 747-8 і зменшений 747SP є єдиними модифікаціями 747-ї серії з фюзеляжем зміненої довжини. 747-8 мав використовувати ті самі двигуни та компоновку кабіни, що і Boeing 787, включаючи турбовентиляторні General Electric GEnx і частково систему цифрового управління fly-by-wire. Boeing повідомив, що нова конструкція буде тихішою, ощадливішою та екологічно сприятливішою, ніж попередні версії 747. Як спадкоємець поширеного 747–400, експлуатація 747-8 буде вигіднішою у зв'язку з подібністю тренажерної підготовки пілотів та взаємозамінністю агрегатів. Boeing підтвердив конфігурацію 747-8F у жовтні 2006 р.[9]
Перший запуск двигунів 747-8-го було завершено у грудні 2009 р.[10] Компанія повідомила, що нова модель успішно пройшла випробування зі швидкісного рулювання 7 лютого 2010 р.[11] 8 лютого 2010 р., після 2,5 год затримки через негоду, 747-8 Вантажник виконав свій перший політ, злетівши з аеродрому Пейн Філд (Вашингтон) о 12:39 PST,[12] і приземлився о 16:18 PST.[13] Boeing оцінила, що для сертифікації 747-8 знадобляться понад 1600 літних годин.[14] Другий випробувальний політ відбувся в кінці лютого 2010 р. Цей перегон в Grant County International Airport, Вашингтон було здійснено для перевірки нового навігаційного обладнання.[15] Подальші тестові польоти проводились в Moses Lake, з метою підтвердження загальної польотоздатності та перевірки на аероеластичність (flutter), перш ніж модель буде доправлена в Палмдейл (Каліфорнія) для проходження решти основних перевірок, котрі потрібно було розвести в часі з тестами бортів 787 у Сіетлі[16].
10 квітня 2010 р. головний директор Boeing Джим МакНерні (Jim McNerney) повідомив, що компанія прискорить виробництво Boeing 747 та 777 для задоволення зростаючих вимог клієнтів.[17]
Boeing передав перший 747-8F компанії Cargolux у м. Еверетт (Вашингтон) 12 жовтня 2011 р.[18] Перший 747-8I було передано компанії Lufthansa 5 травня 2012 р., який почав використовуватись на маршруті з Франкфурта до Вашингтона 1 червня 2012 р.[19]
Недавній економічний спад у США, у поєднанні з ринковою нестабільністю в Європі та Азії[20], привів до зменшення потреб на повітряне вантажоперевезення, при тому що більша частка транспортування припадала на море. Світовий вантажний авіафлот у 2012 р. був меншим за аналогічний у 2003 р. Однак співвідношення на користь надвеликих вантажників у світі зросло, в зв'язку з чим перевага Boeing серед великих, паливоощадних вантажних літаків надала можливість компанії захистити свою долю на ринку та ствердити позиції 747-8, незважаючи на ринкові труднощі.[21]
Потреба стосувалась головним чином 747-8F, на який припало більшість всіх замовлень. Великий об'єм 747-8 був перевагою в першу чергу для вантажної версії, але не для пасажирської. Більше того, вантажник у своєму класі не мав прямого конкурента[22]. Розробку потенційного конкурента Airbus A380F було скасовано,[23] а порівняно з Ан-124/225 Боїнг є ефективнішим за витратою палива та дальністю доставок при перевезенні стандартних вантажів.
747-8I | 747-8F | |
---|---|---|
Екіпаж кабіни | Двоє | |
Пасажирських місць | 605 (макс)[24] 410 (3 класи)[25] | Відсутні |
Загальна довжина | 76,3 м | |
Розмах крил | 68,5 м | |
Площа крил | 554 м2 | |
Кут геометрії крила | 37,5° | |
kо подовженості крила | 8,47[26] | |
Висота | 19,4 м | |
Ширина кабіни | 6,13 м | |
Порожня маса | 213 т[27] | |
Максимальна злітна маса | 448 т | |
Макс. посадкова маса | 312 т | 343 т |
Макс. нуль-паливна маса | 295 т | 330 т |
Макс. завантаження | 76,7 т | 134 т |
Макс. об'єм палива | 239 000 л | 228 000 л |
Крейсерська швидкість на 35 000 ft (10 700 m) |
Mach 0,855 (570 миль/год (917 км/год; 495 kn)*) | Mach 0,845 (564 миль/год (908 км/год; 490 kn)*) |
Максимальна
рекомендована швидкість |
Mach 0,90[28] | |
Дальність | 7 730 nmi (8 900 mi; 14 300 km) при МЗМ з 410 пасажирами і вантажем[25] | 4 390 nmi (5 050 mi; 8 130 km) з макс завантаженням (134 т) |
Об'єм для вантажу | 162 м3 | 855 м3 |
Робоча стеля | 43 100 ft (13 100 m)[29] | |
Двигуни (4×) | GEnx-2B67 | |
Тяга (4×) | 66 500 lbf (296 kN) |
Джерела: Boeing specification page, airport report[30]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.