Loading AI tools
Правоохоронний орган спеціального призначення, на який покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону Укра З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Держа́вна прикордо́нна слу́жба Украї́ни (ДПСУ) — правоохоронний орган спеціального призначення, на який покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону України та охорони суверенних прав України в її винятковій (морській) економічній зоні.
Державна прикордонна служба України (ДПСУ) | |||
![]() | |||
![]() | |||
![]() | |||
![]() | |||
Загальна інформація: | |||
Тип: | правоохоронний орган спеціального призначення | ||
Юрисдикція: | ![]() | ||
Площа юрисдикції: | 576 604 км2 | ||
Населення: | 41 млн 588,4 тис. осіб | ||
Дата заснування: | 1 серпня 2003 року | ||
Відомство-попередник: | Державний комітет у справах охорони державного кордону України | ||
Девіз: | Перші з честю[1] | ||
Структура: | |||
Голова: | ![]() Сергій Дейнеко | ||
Керівна організація: | ![]() | ||
Ключовий документ: | Закон України «Про Державну прикордонну службу України» | ||
Кількість співробітників: | У квітні 2024 збільшено до 75 000 | ||
Бюджет: | 61.9 млрд ₴ (2024)[2] | ||
Штаб-квартира: | |||
![]() | |||
Адреса штаб-квартири: | 01601, м.Київ, вул. Володимирська, буд. 26 | ||
Обладнання: | |||
Човнів: | 20 | ||
Гелікоптерів: | 19 | ||
Літаків: | 10 | ||
Вебсайт: | |||
http://dpsu.gov.ua/ | |||
| |||
|
Див. ще: Прикордонні війська України
Протягом першого періоду (вересень 1991 – 1993 рр.) відбувалося утворення і становлення Прикордонних військ. Вирішувалися нагальні проблеми, пов’язані зі створенням українських кордонів, напрацюванням нормативно-правової бази їх функціонування, комплектуванням, формуванням організаційно-штатної структури, виставленням підрозділів по всьому периметру державної території України; формуванням, розгортанням нових об’єднань, з’єднань і частин, організацією ними прикордонного контролю на кордоні з Молдовою, Російською Федерацією, Білоруссю; нарощенням зусиль з охорони морської ділянки; розвитком авіації тощо.Утворення та становлення військ здійснювалося під керівництвом Державного комітету у справах охорони державного кордону України.[3]
Головним завданням прикордонних військ було забезпечення недоторканності державного кордону України по всьому периметру держави протяжністю 8 215 км на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах України, а також охорона виняткової (морської) економічної зони України.[3]
Враховуючи нові завдання, необхідність підвищення оперативності управління частин і з’єднань на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 4 травня 1992 року №221-03 та наказу Голови Держкомкордону від 8 травня 1992 року №042 у ПВУ були створені регіональні структурні підрозділи – Північно-Західне (з дислокацією у м. Львові), Південне (м. Одеса) та Південно-Східне (м. Харків) управління (з грудня 1995 року їх перейменовано в напрями).[3]
За рахунок додаткової чисельності в тому ж 1992 році сформовано і виставлено на охорону кордону 10 загонів прикордонного контролю (місця дислокації: Ізмаїл, Березине, Могилів-Подільський, Котовськ, Луцьк, Суми, Чернігів, Харків, Луганськ, Маріуполь) у складі 120 застав прикордонного контролю і 119 пунктів пропуску через державний кордон.[3]
Розбудова Прикордонних військ відбувалася у 1994 – 1999 рр. під керівництвом генерал-полковника Віктора Івановича Банних. У цей період виконувалися завдання, які передбачалися довгостроковою Комплексною програмою розбудови державного кордону України; удосконалювалося законодавство про державний кордон; договірно-правове оформлення державного кордону; формувалася і затверджувалася ідеологія охорони державного кордону; розвивалася мережа пунктів пропуску через державний кордон; удосконалювалися система управління, структура військ та їх оперативно-службова діяльність, матеріально-технічне забезпечення тощо.[4]
Протягом 1994-1999 років через державний кордон було пропущено 391 млн. громадян і 81,9 млн. одиниць транспортних засобів. Затримано 134205 порушників кордону, з яких 65628 – незаконні мігранти. Виявлено і вилучено 10643 одиниці зброї, 2307741 штук боєприпасів та 20,75 кг вибухівки, 11685,4 кг наркотичних речовин, 200 кг радіоактивних речовин. Затримано контрабандних товарів на загальну суму 52 млн. 255 тис. грн. Виявлено майже 500 каналів і понад 1 тис. пособників незаконних мігрантів. Органами дізнання ПВУ щодо затриманих осіб порушено майже 1 тис. адміністративних та кримінальних справ відносно 1550 осіб. За цей період було проведено 80 прикордонних операцій і 1078 пошуків.[4]
Третій період (2000 р. – липень 2003 р.) пов'язаний з підготовкою до реформування Прикордонних військ у правоохоронний орган спеціального призначення. Підґрунтя зазначеної реформи було підготовлене під керівництвом Голови Держкомкордону генерал-полковника Бориса Миколайовича Олексієнка. У цей період відбувалася подальша розбудова державного кордону і вдосконалення оперативно-службової діяльності прикордонних підрозділів; переосмислення підходів до організації системи охорони державного кордону; велися пошуки оптимальної структури органів управління та охорони кордону.[5]
Після набуття Україною незалежності Прикордонні війська тривалий час залишалися військовою структурою. Чинне законодавство та організаційно-штатна побудова значною мірою обмежували їх можливості щодо широкого застосування сучасних форм і методів запобігання протиправній діяльності на державному кордоні. Рівень ефективності службово-бойової діяльності військ усе складніше було підвищувати тільки завдяки оргштатним змінам, збільшенням навантажень на особовий склад та його кількості, проведенням операцій військовими методами тощо. Тому, зважаючи на ситуацію, що склалась, найефективнішим шляхом вирішення багатьох проблем вбачалось реформування Прикордонних військ у правоохоронний орган із відповідними повноваженнями.[5]
Протягом 2001-2003 років було проведено значну за обсягом роботу:
Результатом цієї напруженої роботи стало створення 1 серпня 2003 року Державної прикордонної служби України – правоохоронного органу спеціального призначення.[5]
Четвертий період історії, пов'язаний з подальшим розвитком прикордонного відомства. У цей час було запроваджено нову організаційну структуру Державної прикордонної служби України. Це сприяло переходу на чотирирівневу систему управління (Адміністрація Держприкордонслужби – регіональне управління – орган охорони кордону – відділ прикордонної служби). Заходи з удосконалення структури органів управління, охорони кордону та забезпечення дали змогу наблизити їх співвідношення до європейських стандартів.
У жовтні 2003 року співробітники прикордонної служби брали участь у конфлікті біля острова Тузла в Керченській протоці.
У 2004 році почалося надання технічної допомоги прикордонній службі України за програмою «Посилення прикордонного менеджменту на державному кордоні України», яка фінансувалася за участю Агентства зменшення загроз Міністерства оборони США (під час здійснення програми, яка тривала в 2004—2013 рр., для ДПСУ було передано обладнання та техніки на суму близько 34 млн доларів США, навчено 7500 співробітників)[6].
2008 року система керування Держприкордонслужби була реформована з п'ятирівневої до чотирирівневої (адміністрація, регіональні управління, органи охорони кордону, а також відділи прикордонної служби).
У листопаді 2010 року США передали прикордонній службі України 62 транспортних засоби на суму 3,5 млн доларів (зокрема, 38 позашляховиків Chevrolet Niva, 5 катерів UMS-600, 3 автобуси «Богдан», 3 мікроавтобуси Volkswagen Transporter, 5 квадроциклів Bombardier Outlander 400 MAX, 6 снігоходів Polaris 600 IQ Touring, а також 2 катери на повітряній подушці КМ-6). Урочистості з передавання відбулися за участю посла США в Україні Джона Теффта та голови Держприкордонслужби Миколи Литвина[7].
Завдяки заходам, проведеним протягом цього періоду, було створено засади для становлення сучасного прикордонного відомства як правоохоронного органу, діяльність якого ґрунтуватиметься на базових стандартах Європейського Союзу у сфері управління кордоном.
Після Революції гідності, як держава так і всі правоохоронні органи та прикордонне відомство зокрема, потребували докорінних змін. «Гібридна» війна на сході країни, інші загрози її територіальній цілісності, незалежності та існуванню, небезпека сепаратизму, міжнародний тероризм, активізація контрабанди зброї та засобів терору, наркобізнесу, нелегальної міграції, а також загроза незаконного розповсюдження зброї масового ураження та екологічно небезпечних речовин зумовили необхідність удосконалення системи безпеки державного кордону.
Ситуація, що склалася, показала слабкий військовий компонент, недостатнє технічне оснащення та матеріальне забезпечення суб’єктів інтегрованого управління кордонами, що не дало змогу повною мірою реагувати на нові загрози.
Відбувається оптимізація штатної структури Державної прикордонної служби України та трансформація прикордонного відомства. Вперше за роки незалежності гранична штатна чисельність Державної прикордонної служби України збільшується на 3000 військовослужбовців.
Створюються оперативно-бойові прикордонні підрозділи, які беруть під контроль лінію розмежування з тимчасово окупованими територіями Луганської та Донецької областей. В стислі строки проводяться облаштування та фортифікаційне укріплення новостворених підрозділів. Із залученням коштів міжнародної технічної допомоги підрозділи, що виконують завдання вздовж лінії розмежування в зоні проведення АТО отримують сучасну броньовану техніку та амуніцію. Активно продовжується інженерно-технічне та фортифікаційне облаштування загрозливих ділянок державного кордону.
До штату прикордонних оперативно-бойових підрозділів вводяться принципово нові для прикордонного відомства військові спеціальності, організовується підготовка та забезпечення засобами ураження даної категорії військовослужбовців. Створюються комендатури швидкого реагування для виконання спеціальних завдань, які вподальшому зайняли елітне місце в загальній структурі прикордонного відомства та стали одним з основних елементів нової моделі охорони та оборони державного кордону.
За сприяння іноземних партнерів створюється загін спецпризначення «ДОЗОР» (Десятий окремий загін оперативного реагування), який за рівнем підготовки не поступається аналогічним підрозділам передових країн світу.
На Сході країни розпочинається розгортання нових Донецько-Луганського регіонального управління та Лисичанського прикордонного загону. Їх діяльність спрямовується на виконанні завдань на лінії зіткнення, що покращує якість управління та міжвідомчу взаємодію.
На початку березня 2014 року[8] почалася операція «Кордон» з недопущення пересування, переміщення вантажів і товарів через кордон з так званою Придністровською Молдавською Республікою, в якій брали участь підрозділи українських військ, прикордонної охорони та митної служби. Впродовж операції, українською стороною розпочато спорудження протитанкового рову уздовж всієї ділянки кордону з ПМР.
Після проведення незаконного «референдуму» про статус Криму у березні 2014 року самопроголошений верховний головнокомандувач Криму Сергій Аксьонов «наказав» військовослужбовцям частин Збройних сил України на теренах півострова подати рапорти про розірвання контрактів і приєднатися до передислокованих з Криму частин, або вступити до Збройних сил Республіки Крим[9]. Частина особового складу української прикордонної служби, що проходив службу в Криму, виявила бажання продовжити службу в прикордонній охороні Російської Федерації.
21 березня 2016 року, затверджено Положення про прикордонну комендатуру швидкого реагування Державної прикордонної служби України.[10]
2 лютого 2023 року в рамках рекрутингового проєкту Гвардія наступу стало відомо, що в складі ДПСУ створено дві штурмові бригади для відбиття повномасштабного вторгненгя РФ, які отримали назви «Сталевий кордон» (15-й мобільний прикордонний загін) та «Помста» (3-й прикордонний загін імені Героя України полковника Євгена Пікуса). [11][12]
За 2023 рік виконано значний обсяг завдань з оснащення підрозділів сучасним озброєнням і технікою, зокрема броньованою, системами ствольної та реактивної артилерії, засобами ППО, сучасними зразками зброї. У діючих пунктах пропуску через державний кордон забезпечено оформлення більш як 35 млн осіб та понад 8 млн транспортних засобів. З урахуванням актуальних загроз Держприкордонслужба впровадила диференційований підхід до інженерно-технічного облаштування кордону й застосування в охороні державного кордону сучасних технічних засобів. Завдяки спільним зусиллям Держприкордонслужба є повноцінною складовою Сил безпеки і оборони України та продовжує розвиватись.[13]
Вже майже 10 років триває збройна агресія рф проти України, яка 24 лютого 2022 року набула повномасштабного характеру. Прикордонники у складі Сил оборони мужньо виконують бойові завдання. Життєвий шлях кожного нашого захисника та захисниці гідний особливої уваги та шани, їх героїзм та відвага є прикладом для нас.— Перший заступник Голови Держприкордонслужби Володимир Нікіфоренко
На відомство покладено захист від будь-яких спроб незаконного перетинання лінії державного кордону України, збройних конфліктів та інших провокацій на кордоні. Це завдання здійснюється у взаємодії зі Збройними Силами України та іншими військовими підрозділами у відбитті вторгнення або нападу на територію України іншої держави чи групи держав.
Важливими зобов'язаннями Державної прикордонної служби України, які законодавством віднесено до її відповідальності, є:
В межах охорони кордону, захисту інтересів громадян та держави, прикордонна служба здійснює розвідувальну інформаційно-аналітичну та оперативно-розшукову діяльність, а також контррозвідувальні заходи щодо забезпечення захисту державного кордону України.
На органи відомства також покладена боротьба із нелегальною міграцією.
Правову основу діяльності державної прикордонної служби України становлять:
Діяльність державної прикордонної служби України здійснюється відповідно до законів, розпорядженнями Президента України, постановами Кабінету Міністрів України, а також ратифікованими Верховною Радою України міжнародних договорів України.
Державна прикордонна служба України складається з чотирьох регіональних управлінь:
Загальна чисельність Державної прикордонної служби України становить 60 000 осіб, у тому числі 52 000 військовослужбовців. В особливий період загальна чисельність Державної прикордонної служби України збільшується на кількість особового складу, призваного на військову службу на виконання указів Президента України про мобілізацію, затверджених законами України.[34]
24 квітня 2024 року Верховна Рада України, відповідно до пропозицій Кабміну, збільшила загальну чисельність відомства на 15 000 осіб та встановила, що протягом року з дня припинення або скасування воєнного стану на території України його чисельність становитиме до 75 000 осіб, зокрема, до 67 000 військовослужбовців.[35]
В період 2008-2016 років прикордонне відомство цілком відмовилося від призову військовослужбовців строкової служби та перейшло на контрактну службу, проте вже весною 2016 року призов було відновлено.[36][37]
Медалі за службу
При всіх госпіталях ДПСУ діють військово-лікарські комісії, на які покладено повноваження експертного визначення медичної та психологічної придатності особи до проходження військової служби в мирних та військових умовах, а також дорадче визначення втрати здоров'я внаслідок бойових дій або проходження військової служби в мирний час і встановленні відповідної групи інвалідності учаснику бойових дій, експертне визначення зв'язку смерті/загибелі військовослужбовця з вогнепальним пораненням під час захисту Батьківщини. Рішення ВЛК є підставою для отримання статусу члена родини загиблого військовослужбовця. Комісії є важливими структурними підрозділом військової медицини України.
15 травня 2024 року прикордонники застрелили чоловіка під час спроби незаконного перетину українсько-румунського кордону поза пунктом пропуску на Закарпатті.[38]
20 березня 2018 року на державному рівні в Україні відзначається пам'ятна дата — 100 років з дня створення Окремого корпусу кордонної охорони, попередника Державної прикордонної служби України.[39]
Від квітня 2018 року святкову дату встановлено на 30 квітня. День присвячений подіям кінця квітня 1918 року, коли слов'янська група окремої запорізької дивізії армії УНР під командуванням полковника Володимира Сікевича, звільнивши велику частину Донбасу, вийшла на міжнародно визнаний кордон з Росією і тодішнім Доном.[40][41][42]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.