Loading AI tools
астероїд З Вікіпедії, вільної енциклопедії
101955 Бенну (101955 Bennu) — навколоземний астероїд, що входить до групи Аполлона. Астероїд має радіус близько 262 м. Це один з тих космічних об'єктів, для яких імовірність зіткнення із Землею досить висока. У 2135 році він виявиться на відстані близько 300 тисяч кілометрів від Землі[1].
Дані про відкриття | |
---|---|
Дата відкриття | |
Відкривач(і) | |
Позначення | |
Тимчасові позначення | |
Категорія | Група Аполлона |
Орбітальні характеристики | |
Епоха: 1 січня 2011 року | |
Велика піввісь | 168,51×106 а. о. |
Орбітальний період | діб |
Ексцентриситет орбіти | |
Фізичні характеристики | |
Середній радіус | 0,246—0,275 км |
Маса | 6,0×1010 т |
Густина | 1,26 ± 0,070 г/см³ |
Період обертання навколо своєї осі | 0,1775 діб |
Геометричне альбедо | 0,046 |
Температура поверхні | 236—279 К |
Стандартна зоряна величина | 20,9 |
20 жовтня 2020 року американська міжпланетна станція OSIRIS-REx взяла зразки ґрунту з астероїда[2][3].
Астероїд відкритий 11 вересня 1999 року в рамках проєкту з пошуку астероїдів LINEAR в обсерваторії Сокорро. Він названий на честь птаха Бенну, який уособлював душу Осіріса (посилання до космічного апарату OSIRIS-REx, який відправили до астероїда).
Назва для астероїда, що отримав тимчасове позначення 1999 RQ36, була запропонована 9-річним хлопчиком і вибрана за підсумками конкурсу серед школярів.
Середній діаметр астероїда складає 510 метрів або трохи більше. Період обертання навколо Сонця становить приблизно 1,2 року, орбіта — еліптична, з довжиною великої півосі близько 1,13 а. о. Це астероїд класу «B», рідкісного класу вуглецевих астероїдів, чия поверхня може містити, серед іншого, органічні полімери.
НАСА визнала даний астероїд небезпечним для Землі. За ним встановлено постійне спостереження. Компанія Lockheed Martin Space Systems запропонувала НАСА послуги зі створення космічного апарату в рамках проєкту OSIRIS-REx. Мета місії — доставити з астероїда Бенну зразки ґрунту[4].
Крім того, що зібраний ґрунт допоможе вченим і інженерам розробити систему захисту Землі від зіткнення з астероїдом, зразки астероїдного реголіту цікаві ще й тим, що це вуглецева речовина, що утворилася під час формування Сонячної системи і відтоді перебуває в більш-менш незмінному стані.
Також планується, що за допомогою встановленої на станції апаратури будуть складені топографічна карта астероїда, карта його температур, карта хімічного складу і тривимірна модель.
Запуск апарату здійснено 8 вересня 2016 року[5]. Досягнення астероїда відбулося 2019 року, забір ґрунту — 20 жовтня, а повернення на Землю — 2023 року. Вартість місії оцінюється у 800 млн дол. (без вартості ракети-носія, яка коштуватиме 200 млн дол.).
Прилади зонда на початку 2019 р. зафіксували помітний викид пилу з астероїда. 6 січня вчені виявили струмінь невеликих частинок, які вилітали з поверхні Бенну, а протягом наступного місяця було зафіксовано ще 10 подібних подій. Відомо кілька випадків подібної активності в об'єктів з пояса астероїдів — вони починають пускати подібні струмені при наближенні до Сонця. вважається, що подібні Бенну тіла мають складатися з гідрованих мінералів з включенням органічних молекул[6].
Вчені поки не змогли пояснити природу цих вибухів-викидів. Деякі з частинок, що викидається з астероїда, мали розмір у кількадесят сантиметрів. Частина з них під дією гравітації поверталась на поверхню астероїда, інші виривались у відкритий космос, перетворюючись на мікросупутники космічного тіла[7].
У жовтні 2020 року повідомлено, що за гравітаційними дослідженнями у центрі астероїда знаходиться порожнина, всередині якої можна розмістити декілька футбольних полів. Крім того, виявлено, що обертання астероїда Бенну прискорюється, і астероїд може зруйнуватися в найближчому майбутньому, через мільйон років або навіть менше. Зонд НАСА OSIRIS-REx спустився на поверхню Бенну, який відбувся 20 жовтня 2020 року. Зонд взяв зразок ґрунту астероїда, а 24 вересня 2023 року цей зразок доставлений на Землю для подальших досліджень[8][9][2][3].
Через два тижні після того, як капсула зі зразком приземлилася в пустелі штату Юта, науковці у космічному центрі NASA у Х'юстоні провели їхню презентацію[10][11]. Космічний вантаж спочатку досліджували в «чистій кімнаті» на полігоні в Юті, поблизу місця посадки. Потім капсулу доставили до центру у Х'юстоні, відкрили та розділили на менші зразки, щоб згодом розіслати 200 вченим у 60 лабораторіях по всьому світу. Аналіз показав, що ґрунт із Бенну містить аж 10 % води, а також близько 5—10 % вуглецю. Ба більше, команду дослідників спантеличила наявність у зразках великої кількості магнію, натрію та фосфору[12].
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.