Loading AI tools
твердий захисний зовнішній шар, створений твариною, яка живе в морі З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Черепа́шка[1], або му́шля[2], розм. ра́ковина[3] — захисний скелетний утвір, що вкриває тіло багатьох найпростіших, більшості молюсків, плечоногих та деяких ракоподібних. Черепашки безхребетних вивчає наука конхіологія. Для практичного використання та колекціонування найбільше значення мають мушлі молюсків.
Черепашка | |
![]() | |
![]() |
Черепашки різних груп організмів можуть складати (частково, або й цілком) цілі товщі осадових гірських порід.
Скелети діатомових водоростей, що накопичуються на морському дні, утворюють діатомовий мул, який поступово перетворюється на інші кременисті породи — діатоміт, трепел і опоку[8].
Черепашки форамініфер утворюють глобігериновий мул, названий так за родом Globigerina. Черепашки великих форамініфер — фузулінід и нуммулітид — роблять великий чи малий внесок у формування вапняків.
Черепашки молюсків теж є важливою складовою вапняків, а скупчення черепашок крилоногих молюсків[en] утворюють птероподовий мул[9].
З мушель молюсків з давніх часів виготовляли посуд, ложки, ножі, скребки, риболовні крючки, сигнальні ріжки, амулети, прикраси. Черепашки каурі використовували як гроші. У деяких двостулкових і наутилуса з черепашок добувають перламутр. З черепашок форамініфер, молюсків та інших складаються вапняки та інші осадкові породи, що слугують будівельним матеріалом.
В Тибеті білі мушлі слугували грошима, розмір та чистота білого кольору визначала вартість. В буддизмі Біла Мушля Дхарми є одним із 8 благих символів[10].
Мушлі давно стали предметом колекціонування, вдовольняючи людський потяг до естетики чи екзотики. Епідемія колекціонування черепашок пройшла Голландією в 17 столітті. Колекціонуванням мушель займалися науковці, художники та прихильники мистецтв. Заморські колонії тогочасної Голландії були постійними постачальниками мушлей для колекцій. Їх різноманітність викликала подив, захоплення, наукові дослідження. Особливо поціновувались великі за розміром мушлі. Черепашки заморських країн були типовою частиною «колекцій рідкісних речей», так званих кабінетів, кунсткамер.
Свідоцтвом тому є відомий портрет Яна Говертсена, видавця гравюр, палкого прихильника мистецтв та мушель. Коли Говертсен замовив художнику Хендріку Гольциусу свій портрет, то побажав бачити себе зі своєю колекцією. На портреті в його руці велика мушля Turbo sarmaticus. Портрет зберігає музей Бойманс ван Бенінген.
Мушлі були предметом зображень на голландських натюрмортах, як окремо, так і в оточенні інших речей. На великі за розмірами мушлі звернули увагу ювеліри. Мушлі оправляли в золото і срібло і робили центральною частиною коштовних келихів, що розійшлися по королівським і царським збіркам-скарбницям.
Також, особливо великі мушлі, використовуються як особливий музичний інструмент — в Індії та регіоні Тибету.
Знайшли своє використання і заморські мушлі малих розмірів. Ними почали викладати тло деяких картин або екзотичні фігури.
Не оминули маленькі мушлі своєю увагою і декоратори, тогочасні дизайнери інтер'єрів. Мушлями одного розміру почали викладати візерунки і орнаменти в павільйонах Грот, що символізував палац бога морів Нептуна (Грот в садибі Кусково), викладати орнаменти на стінах в палацах (Хет Лоо, (Голландія), Грот, Цвінґер Новий палац (Потсдам), Сан-Сусі, Німеччина).
Могутній, синтетичний стиль бароко використовував як мушлі природного походження, так і їх образ. Мушля була ознакою релігійного паломника, що мандрував до католицьких святинь (художник Хосе де Рібера, Апостол Яків Старший, його плащ пілігріма прикрашений мушлею гребінець).
Мушля довго використовувалась як оздоба ніші на фасаді костелу (Вознесенський костел (Золочів), Україна) чи прикрашала стелю в інтер'єрі. Мушля прикрасила фонтани на площах міст і скульптури янголів в церквах. Мушля (тобто рокайль за французькою), її хвилясті лінії і вигини разом з рослинними візерунками стали характерною рисою стилю рококо взагалі (Див. також рокайль).
Мушля не зникла і в сучасному мистецтві. Вона — традиційний атрибут стародавніх і сучасних фонтанів (скульптор Карл Міллєс, Швеція, фонтан «Посейдон», 1930-ті рр.)
Мушлю, збільшивши всі розміри до велетенських, перенесли в брутальну сучасну архітектуру.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.