Loading AI tools
американський актор З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Ніколас Кінґ (Нік) Нолті (англ. Nicholas King 'Nick' Nolte; нар. 8 лютого 1941, Омаха, США) — американський актор, триразовий номінант на премію «Оскар» (1992, 1999, 2012), номінант на премію «Еммі» (1977), лауреат премії «Золотий глобус» (1992). Лауреат премії Capri Legend Award 2018 року[4] та кількох престижних премій критиків.[5]
Нік Нолті | ||||
---|---|---|---|---|
англ. Nick Nolte | ||||
![]() | ||||
Ім'я при народженні | Ніколас Кінґ Нолті | |||
Народився | 8 лютого 1941[1][2][…] (83 роки) Омаха, Небраска, США | |||
Громадянство | ![]() | |||
Діяльність | кіноактор, кінопродюсер, модель, телеактор, актор озвучування, баскетболіст, актор театру | |||
Alma mater | Westside High Schoold, Omaha Benson High School Magnetd, коледж Пасадениd, Університет штату Аризона, Eastern Arizona Colleged, Phoenix Colleged і Акторська студія Стелли Адлерd | |||
Роки діяльності | 1973 — донині | |||
У шлюбі з | Sheila Paged, Sharyn Haddadd, Rebecca Lingerd і Clytie Laned[3] | |||
Діти | Brawley Nolted | |||
Батьки | Franklin Arthur Nolted Helen Nolted | |||
IMDb | nm0000560 | |||
Нагороди та премії | ||||
премія «Золотий глобус» за найкращу чоловічу роль — драма (1992) зірка на голлівудській Алеї слави[d] (20 листопада 2017) | ||||
| ||||
![]() | ||||
Найпомітніші фільми за участю Ніка Нолті — «Безодня» (1977), «48 годин» (1982), «Нью-Йоркські історії» (1989), «Мис страху» (1991), «Володар припливів» (1991), «Олія Лоренцо» (1992), «Тонка червона лінія» (1998), «Халк» (2003), «Готель «Руанда»» (2004), «Париже, я люблю тебе» (2006), «Мирний воїн» (2006), «Грім у тропіках» (2008) і «Воїн» (2011).
Нік Нолті (уроджений Ніколас Кінг Нолті) народився 8 лютого 1941 року в Омасі, штат Небраска, у сім'ї Гелен Кінґ, власниці супермаркету, і її чоловіка Френкліна Артура Нолті, колишнього футболіста[6]. Дідусь Ніка по батькові мав німецьке коріння[7]. Разом із Ніком росла також старша сестра Ненсі, надалі вона працювала у Міжнародному комітеті Червоного Хреста.
Нолті закінчив Вестсайдську середню школу[en] в Омасі, де грав у місцевій футбольній команді. Під час навчання в коледжі Пасадена Сіті[en], який він закінчив 1965 року, Нолті працював у пивоварній компанії Falstaff Brewing Corporation[en]. Пройшовши акторські курси в декількох академіях, Нолті працював у невеликих театрах.
Дебют Нолті у великому кіно відбувся 1973 року, з виходом на екрани пригодницького бойовика Джеймса Вільяма Гуерчіо[en] «Хлопці в синій формі[en]», де актор виконав епізодичну роль молодого хіпі. 1977 року Нолті номінувався на премії «Золотий глобус» та «Еммі» за роль Тома Йордаше у мінісеріалі «Багач, бідняк[en]». Роль, яка прославила його на весь світ — сержант Джек Кейтс у трилері Волтера Гілла «48 годин» (1982), де його партнером був Едді Мерфі.
Актор став володарем «Золотого глобуса» 1992 року за перевтілення у невдаху Тома Вінга у мелодрамі Барбри Стрейзанд «Повелитель припливів»[8]. За цю ж роль Нолті вперше номінувався на премію «Оскар», але на церемонії вручення програв Ентоні Гопкінсу[9]. Пізніше Нолті ще двічі висувався на «Оскар»: 1998 року за роль Вейда Вайтхауса у драмі «Скорбота» і 2012 року за роль Педді Конлон у спортивній драмі «Воїн».
Нік Нолті був одружений тричі: із Шейлі Пейдж (1966–1970), Шерін Гаддад (1978–1983) і з Ребекою Лінгер (1984–1994; є син Броулі). Крім того, Нолті мав романтичні стосунки з актрисами Деброю Вінгер та Віккі Льюїс[en][10]. 3 жовтня 2007 року цивільна дружина Нолті, Клайт Лейн, народила йому дівчинку Софі Лейн Нолті[11]. Актор і його сім'я живуть у місті Малібу, штат Каліфорнія.
Довгі роки Нолті мав алкогольну залежність, актора навіть заарештовували за водіння у стані сп'яніння[12]. 2008 року Нолті заявив, що повністю вилікувався від цієї згубної звички[13].
За власним визнанням Нолті любить спілкуватися з кришнаїтами[14]. Особливо йому подобається брати участь у крішнаїтських співах і танцях[14][15]. Нолті регулярно проводить у себе вдома крішнаїтські богослужіння та відвідує храми крішнаїтів у Каліфорнії[14][15]. Нолті стверджує, що у 1960-і роки особисто зустрічався із засновником Міжнародного товариства свідомості Крішни Бгактіведантою Свамі Прабгупадом (1896–1977)[16].
Рік | Українська назва | Оригінальна назва | Роль | |
---|---|---|---|---|
1972 | ф | Брудний маленький Біллі[en] | Dirty Little Billy | ватажок банди (немає у титрах) |
1973 | с | Грифф | Griff | Біллі Рендольф |
1973 | с | Гармата | Cannon | Рон Джонсон |
1974 | с | Вулиці Сан-Франциско | The Streets of San Francisco | капітан Алан Мелдер |
1974 | с | Швидка! | Emergency! | Фред |
1974 | с | Тома | Toma | Воллі |
1974 | тф | Зима вбиває | Winter Kill | Дейв Майклс |
1974 | тф | Хлопець з Каліфорнії | The California Kid | Базз Стеффорд |
1974 | тф | Смертний вирок | Death Sentence | Джон Гілі |
1974—1975 | с | Барнабі Джонс | Barnaby Jones | Марк Рейні/Пол Беррінгер |
1975 | ф | Повернення в округ Мейсон | Return to Macon County | Бо Голлінґер |
1976 | с | багач, бідняк | Rich Man, Poor Man | Том Йордаше |
1977 | ф | Безодня | The Deep | Девід Сандерс |
1978 | ф | Хто зупинить дощ? | Who'll Stop the Rain | Рей Гікс |
1980 | ф | Серцебиття | Heart Beat | Ніл Кессіді |
1982 | ф | Каннером Роу | Cannery Row | Док |
1982 | ф | 48 годин | 48 Hrs. | сержант Джек Кейтс |
1983 | ф | Під вогнем | Under Fire | Рассел Прайс |
1984 | ф | Ґрейс Квіґлі[en] | Grace Quigley | Сеймур Флінт |
1984 | ф | Вчителі | Teachers | Алекс Джурел |
1986 | ф | Без копійки в Беверлі Гіллз | Down and Out in Beverly Hills | Джеррі Баскін |
1987 | ф | Всі запобіжні заходи | Extreme Prejudice | Джек Бентін |
1987 | ф | Бур'яни | Weeds | Лі Амстеттер |
1989 | ф | Три втікача | Three Fugitives | Лукас |
1989 | ф | Прощання з королем | Farewell to the King | Лиройда |
1989 | ф | Нью-йоркські історії | New York Stories | Лайонел Добі |
1990 | ф | Кожний перемагає | Everybody Wins | Том О'Тул |
1990 | ф | Запитання та відповіді | Q & A | капітан Майкл Бреннан |
1990 | ф | Інші 48 годин | Another 48 Hrs. | Джек Кейтс |
1991 | ф | Мис страху | Cape Fear | Сем Боуден |
1991 | ф | Володар припливів | The Prince of Tides | Том Уінг |
1992 | ф | Олія Лоренцо | Lorenzo's Oil | червня Одоні |
1994 | ф | Я згоден на всі | I'll Do Anything | Метт Гоббс |
1994 | ф | Азартна гра | Blue Chips | Піт Белл |
1994 | ф | Я люблю неприємності | I Love Trouble | Пітер Брекетт |
1995 | ф | Джефферсон у Парижі | Jefferson in Paris | Томас Джефферсон |
1996 | ф | Скала Малголланд | Mulholland Falls | Макс Гувер |
1996 | ф | Мати Темрява | Mother Night | Говард Кемпбелл |
1997 | ф | Нічне чергування | Nightwatch | інспектор Томас Крей |
1997 | ф | На заході | Afterglow | Лаккі Менн |
1997 | ф | Поворот | U Turn | Джейк Маккенна |
1998 | ф | Скорбота | Affliction | Вейд Вайтгаус |
1998 | ф | Тонка червона лінія | The Thin Red Line | лейтенант-полковник Гордон Толл |
1999 | ф | Сніданок для чемпіонів | Breakfast of Champions | Гаррі Ле Сабрі |
1999 | ф | Симпатико | Simpatico | Вінсент Вебб |
2000 | ф | Золота чаша | The Golden Bowl | Адам Вервер |
2000 | ф | Тріксі | Trixie | сенатор Драммонд Евері |
2002 | ф | Розслідуючи секс | Investigating Sex | Фальдо |
2002 | ф | Гарний злодій | The Good Thief | Боб Монтагнет |
2003 | ф | Галк | Hulk | Девід Беннер/Поглинач |
2004 | ф | Прекрасна країна | The Beautiful Country | Стів |
2004 | ф | Прибирання | Clean | Альбрехт Гаузер |
2004 | ф | Готель «Руанда» | Hotel Rwanda | полковник Олівер |
2005 | ф | Невервос | Neverwas | Т. Л. Пірсон |
2006 | мф | Лісова братва | Over the Hedge | Вінсент; озвучування |
2006 | ф | Париже, я люблю тебе | Paris, je t'aime | Вінсент |
2006 | ф | Мирний воїн | Peaceful Warrior | Сократ |
2006 | ф | Кілька днів у вересні | Quelques jours en septembre | Елліотт |
2008 | ф | Таємниці Пітсбурга | The Mysteries of Pittsburgh | Джо Бехштейн |
2008 | ф | Спайдервік: Хроніки | The Spiderwick Chronicles | Мулгарат |
2008 | ф | Грім у тропіках | Tropic Thunder | Джон «Чотирилисник» Тейбек |
2010 | ф | Кішки проти собак: Помста Кітті Галор | Cats & Dogs: The Revenge of Kitty Galore | Бутч; озвучування |
2010 | ф | Загублена Аркадія | Arcadia lost | Бенерджі |
2011 | ф | Артур. Ідеальний мільйонер | Arthur | Берт Джонсон |
2011 | ф | Зоонаглядач | Zookeeper | горила Берні; озвучування |
2011 | ф | Воїн | Warrior | Педді Конлон |
2011—2012 | с | Удача | Luck | Волтер Сміт/Старець |
2013 | ф | Мисливці на гангстерів | The Gangster Squad | Білл Паркер |
2013 | ф | Паркер | Parker | Герлі |
2013 | ф | Нова спроба Кейт МакКолл | The Trials of Cate McCall | Bridges |
2014 | ф | Ной | Noah | Шамхазай; озвучування |
2015 | ф | Безглузда шістка | The Ridiculous 6 | Френк Стокберн |
2015 | ф | Прогулянка по лісах | A Walk in the Woods | Stephen Katz |
2018 | ф | Падре | The Padre | Немес |
2018 | ф | Мед у голові | Head Full of Honey | Амадей |
2019 | ф | Падіння Янгола | Angel Has Fallen | Клей Бенінґ |
2019 | с | Мандалорець | The Mandalorian | Уґнот Куїл (голос та зовнішність) |
2020 | с | Утрачений рай | Paradise Lost | суддя Форсайт |
2020 | ф | Last Words | Шекспір | |
2022 | ф | Blackout | Етан Мак-Кой | |
2022 | ф | Rittenhouse Square | Баррі | |
2023 | с | Покерфейс | Poker Face | Артур Ліптін |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.