Loading AI tools
село у Бучацькій міській громаді Чортківського району Тернопільської області, Україна З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Верб'я́тин — село в Україні, Тернопільська область, Чортківський район, Бучацька міська громада. Підпорядковувалося колишній Озерянській сільській раді. До села приєднано хутори За шляхом і Підгорби.
село Верб'ятин | |
---|---|
![]() | |
Країна | ![]() |
Область | Тернопільська область |
Район | Чортківський район |
Громада | Бучацька міська громада |
Код КАТОТТГ | UA61060070070039770 |
Облікова картка | Верб'ятин |
Основні дані | |
Населення | 332 (2014) |
Територія | 0.820 км² |
Густота населення | 446.34 осіб/км² |
Поштовий індекс | 48422 |
Телефонний код | +380 3544 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 49°04′08″ пн. ш. 25°16′21″ сх. д. |
Відстань до районного центру |
9 км |
Місцева влада | |
Адреса ради | 48400, Тернопільська обл., Бучацький р-н, м. Бучач, майдан Волі, 1 |
Староста | Тронт Василь Володимирович |
Карта | |
Мапа | |
![]() | |
|
Назва села пов'язана, найімовірніше, з деревом верба.[1]
Розташоване за 9 км від центру громади і найближчої залізничної станції Бучач. За 1,5 км від села пролягає автошлях Тернопіль–Івано-Франківськ.
Територія — 0,82 км² Дворів — 96.
Село відоме від 1692 року.
У 1880 році проживало: 348 українців, 40 поляків, 15 євреїв.[2]
В 1832 році належало до парохії села Озеряни.[2]
У 1882-1884 роках поблизу села будується залізнична лінія Станіславів-Гусятин. Зруйнована відступаючими німецькими військами у 1944 році.
1915 році проживав 521 мешканець, землі було — 392 морги.[2]
1921 році у Верб'ятині — 199 будинків, 1931 році — 117 (697 осіб).[2]
У 1939 році проживало: 560 українців, 170 поляків.[2]
В УСС та в УГА воювали: Л. Андрусишин, О. Ботюк, В. і М. Гузани, М. Круподра, В. Пукало, І. Рачковський, П. Татарин, М. Шпак Т. Шушкевич (офіцер) та інші.[2]
Від 7 липня 1941 до 22 липня 1944 років село — під нацистською окупацією. Під час німецько-радянської війни в Червоній армії загинув В. Гузан, пропав безвісти С. Куподра.
В ОУН і УПА загинули районний провідник СБ ОУН у Монастириському районі В. Бойчук і М. Гузан.
21 листопада 1944 році більшовики вивезли із села 6 родин. Усього репресовано, а згодом реабілітовано 14 осіб.
21 липня 1941 році в м. Умань без суду розстріляний член ОУН Василь Харевич (1912 р. н.).
До 19 липня 2020 р. належало до Бучацького району[3].
З 11 грудня 2020 р. належить до Бучацької міської громади[4].
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року[5]:
Мова | Кількість | Відсоток |
---|---|---|
українська | 366 | 100% |
На позачергових парламентських виборах 2019 року у селі функціонувала окрема виборча дільниця № 610171, розташована у приміщенні клубу.
Земельні паї орендують ТзОВ «Бучачагрохлібпром» і ПП «Золотопотіцьке».
1884 року по північній околиці села прокладено залізницю зі Станиславова (нині Івано-Франківськ) до Чорткова.
Протягом 1880—1895 років діяла громадська каса.
Діяли філії товариств «Просвіта» (від 1901), «Сокіл» (заснована 1904), «Луг», кооператива, аматорський гурток, оркестр.
Наприкінці 1920-х років у селі була проведена протиалкогольна акція.
У 1941 році збудовано клуб.
1950 році місцевий колгосп приєднано до колгоспу села Озеряни, а в 1990-х роках майно і землі розпайовані.
Нині працюють клуб, бібліотека, фельдшерський пункт, торговий заклад.
Від 1907 року в селі працює початкова школа. У 1946 році діяла початкова школа, де навчалося 59 учнів.
Нині діє Верб'ятинська загальноосвітня школа І ступеня.[10]
Також неподалік села є шість карстових джерел.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.