Loading AI tools
amerikansk biokemist och genetiker Från Wikipedia, den fria encyklopedin
Joseph L. Goldstein, född 18 april 1940 i Kingstree, South Carolina, är en amerikansk biokemist och genetiker. Han tilldelades Nobelpriset i fysiologi eller medicin 1985, tillsammans med forskaren Michael Brown vid University of Texas Southwestern, för deras arbete om kolesterolmetabolismen och fick samma år även Albert Lasker Basic Medical Research Award. Deras studier ledde till utvecklingen av statinmediciner.[14]
Joseph L. Goldstein ![]() | |
| |
Född | 18 april 1940[1][2][3] (84 år) Kingstree, USA |
---|---|
Medborgare i | USA |
Utbildad vid | Washington and Lee University University of Texas Southwestern Medical Center ![]() |
Sysselsättning | Genetiker, biolog, biokemist, universitetslärare, läkare[4] |
Arbetsgivare | University of Texas |
Utmärkelser | |
Heinrich Wieland-priset (1974) Pfizer Award in Enzyme Chemistry (1976) Richard Lounsbery Award (1979)[5] Gairdner Foundation International Award (1981) Louisa Gross Horwitz-priset (1984)[6] Nobelpriset i fysiologi eller medicin (1985)[7][8] William Allan-priset (1985) Albert Lasker Basic Medical Research Award (1985)[9] Keith R. Porter-föreläsning (1987) National Medal of Science (1988) Utländsk ledamot av Royal Society (1991)[10] Hedersdoktor vid Universitetet i Miami (1996)[11] Warren Alpert Foundation Prize (1999)[12] George M. Kober Medal (2002)[13] Albany Medical Center-priset (2003) | |
Redigera Wikidata |
Goldstein var son till Fannie (Alpert) och Isadore E. Goldstein, som ägde en klädaffär. Goldstein tog sin kandidatexamen från Washington and Lee University 1962, och sin doktorsexamen vid University of Texas Southwestern Medical School 1966.[14] Efter avslutad vistelseflyttade Goldstein till National Institutes of Health (NIH) i Bethesda, Maryland , där han arbetade med biokemisk genetik.[15] År 1972 flyttade Goldstein tillbaka till Southwestern Medical Center till en post som chef för avdelningen för medicinsk genetik.[15] In 1972, Goldstein relocated back to the Southwestern Medical Center, accepting a post as the head of the Division of Medical Genetics.[15]
Vid Southwestern Medical Center samarbetade Goldstein mycket med Michael Brown, en forskarkollega vid centret som också hade arbetat på NIH.[15] Från 1973 till 1985 publicerade Goldstein och Brown tillsammans över hundra artiklar.[16] De är båda listade i Thomson Reuters index över högt citerade författare.[17] Ofta nämnd som kandidat till nationellt betydelsefulla positioner i vetenskaplig administration, valde Goldstein, liksom hans kollega Michael Brown, att fortsätta med praktiskt forskningsarbete.[18][19]
År 1993 isolerade deras postdoktorala praktikanter, Wang Xiaodong och Michael Briggs, Sterol Regulatory Element-Binding Proteins (SREBPs), en familj av membranbundna transkriptionsfaktorer. Sedan 1993 har Goldstein, Brown och deras kollegor beskrivit det oväntat komplexa maskineri som proteolytiskt frigör SREBPs från membran, vilket gör migrationen möjlig till kärnan där de aktiverar alla gener som är involverade i syntesen av kolesterol och fettsyror. Maskineriet för att generera aktiva SREBPs regleras snävt av en negativ återkopplingsmekanism, vilket förklarar hur celler upprätthåller de nödvändiga nivåerna av fetter och kolesterol inför olika miljöförhållanden.[20][21][22]
Goldstein är chef för institutionen för molekylär genetik vid University of Texas Southwestern Medical Center. Tillsammans med Brown leder han ett forskarlag som vanligtvis består av ett dussin doktorander och postdoktorer. De har utbildat över 145 doktorander och postdoktorer, och fem av deras tidigare postdoktorer (Thomas C. Südhof, Wang Xiaodong, Helen H. Hobbs, David W. Russell och Monty Krieger) har valts in i U.S. National Academy of Sciences. [23] Thomas Südhof fick Nobelpriset i medicin eller fysiologi 2013[24] och Helen H. Hobbs fick genombrottspriset i biovetenskap 2015.[25][26]
År 1988 fick Goldstein en nationell vetenskapsmedalj inom molekylär genetik[27] och 2003 vann Goldstein och Brown Albany Medical Center Prize in Medicine and Biomedical Research som ett erkännande för sitt fortsatta arbete med att förstå kolesterol och även upptäckten av en regulator för insulinkänslighet, som potentiellt kunde användas för att utveckla behandlingar för diabetes mellitus. Goldstein är medlem av U.S. National Academy of Sciences[28]och Institute of Medicine[29] och han valdes till utländsk medlem av Royal Society (ForMemRS) 1991.[30]
Goldstein utsågs till ordförande för Albert Lasker Medical Research Awards jury 1995,[31] och var själv mottagare av priset tio år tidigare.[32] Efter 2000 har Goldstein författat en serie essäer om det djupa förhållandet mellan konst och vetenskap som framgår av det årliga naturmedicintillägget som följer med Laskerutmärkelserna. [33]
Goldstein är bland annat styrelseledamot i Howard Hughes Medical Institute[34] och Rockefeller University, där han invaldes på livstid 2015.[35] Han fungerar också som ordförande i styrelsen för vetenskapliga rådgivare inom Broad Institute [36] och är medlem av styrelsen av Regeneron Pharmaceuticals, Inc.[37] Han ingick tidigare i styrelsen av vetenskapliga ledare i Scripps forskninginstitut, ett ideellt institut som utför biomedicinsk forskning.[38]
Joseph L. Goldstein har tilldelats följande:
Sedan 2000 har Goldstein författat en serie essäer som behandlar vetenskap som en kreativ strävan och utforskar kopplingarna mellan konst och vetenskap. Essäerna förekommer i tidskriften Nature Medicine och sammanfaller med det årliga tillkännagivandet av Lasker Awards, till vilket Goldstein är ansluten i egenskap av juryordförande.