Mörbylånga kommun är en kommun på Öland i Kalmar län. Centralort är Mörbylånga.
Snabbfakta Land, Landskap ...
Stäng
Alvaret och dess alvarmark dominerar kommunen som är belägen på södra Öland. Sedan länge har de huvudsakliga näringarna bestått av jordbruk, stenförädling och fiske. En annan viktig beståndsdel av näringslivet är den årliga sommarturismen.
Sedan kommunen bildades 1971 har befolkningstrenden, med undantag för kortare perioder, varit positiv. Efter valen på 2010- och 2020-talen Socialdemokraterna och Moderaterna varit de starkaste partierna. Mandatperioden 2022–2026, liksom den föregående mandatperioden, styrs kommunen av Socialdemokraterna, Vänsterpartiet och Centerpartiet.
Kommunens område motsvarar socknarna: Algutsrum, Glömminge, Gräsgård, Gårdby, Hulterstad, Kastlösa, Mörbylånga, Norra Möckleby, Resmo, Sandby, Segerstad, Smedby, Stenåsa, Södra Möckleby, Torslunda, Ventlinge, Vickleby och Ås. I dessa socknar bildades vid kommunreformen 1862 landskommuner med motsvarande namn.
Mörbylånga köping bildades 1881 genom en utbrytning ur Mörbylånga landskommun.
Vid kommunreformen 1952 bildades tre storkommuner i området: Mörbylånga (av Mörbylånga köping och Mörbylånga landskommun samt landskommunerna Hulterstad, Kastlösa, Resmo, Stenåsa och Vickleby), Ottenby (av Gräsgård, Segerstad, Smedby, Södra Möckleby, Ventlinge och Ås) samt Torslunda (av Algutsrum, Glömminge, Gårdby, Norra Möckleby, Sandby och Torslunda).
1967 uppgick Ottenby landskommun i Mörbylånga landskommun. Mörbylånga kommun bildades vid kommunreformen 1971 genom en ombildning av Mörbylånga landskommun. 1974 införlivas Torslunda kommun.[7]
Ett förslag till sammanläggning av de båda kommunerna till en Ölands kommun har diskuterats och fördes till lokala folkomröstningar 2009 och 2019. Resultatet blev negativt, nej-sidan segrade i båda omröstningarna. I Mörbylånga kommun var motståndet starkast.
Kommunen ingick från bildandet till 1983 i Möre och Ölands domsaga och kommunen ingår sedan 1983 i Kalmar domsaga.[8]
Kommunen omges på tre sidor av Östersjön med Kalmar sund i väster och omfattar södra delen av landskapet och ön Öland. Den är, jämte Borgholms kommun, medlem i Ölands kommunalförbund.
I norr gränsar kommunen till Borgholms kommun i Kalmar län och i väster har kommunen maritim gräns till Karlskrona kommun i Blekinge län samt till Torsås kommun och Kalmar kommun i Kalmar län.
Topografi och hydrografi
Alvaret och dess alvarmark dominerar kommunen. Den består av en flack berggrundsyta av kalksten. Alvaret sluttar svagt mot öster och dess yta är klädd med ett tunt lager av sandig–moig morän. Den är bevuxen med stäppartad vegetation som kompletteras med enstaka enar. Vid till exempel Norra Möckleby finns prov på de cirka &&&&&&&&&&&09000.&&&&&09 000 år gamla strandvallar, landborg, som återfinns runt om på Alvaret. Den näringsrika berggrunden har på sina håll gett upphov till ädellövskog och kärr med artrik växtlighet utanför Alvaret. En internationellt känd fågelstation finns i Ottenby i söder.[9]
Nedan presenteras andelen av den totala ytan 2020 i kommunen jämfört med riket.[10]
Mer information Hela riket ...
Mörbylånga kommun | Hela riket |
|
|
Stäng
Tätorter
År 2019 fanns 11 tätorter i Mörbylånga kommun.
I tabellen presenteras tätorterna i storleksordning per den 31 december 2019. Största ort är Färjestaden. Centralort (säte för kommunledning) är Mörbylånga, som därmed har texten i fet stil.
Mer information Nr, Tätort ...
Stäng
Styre
Mandatperioden 2010–2014 styrdes kommunen av en koalition bestående av Centerpartiet, Kristdemokraterna och Moderaterna. Tillsammans samlade partierna 24 av 49 mandat i kommunfullmäktige.
Efter valet 2014 behöll den sittande koalitionen makten men kompletterades med Liberalerna och Miljöpartiet. Kommunstyrelsens ordförande, liksom kommunalråd blev moderaten Henrik Yngvesson.[15] Valet 2018 ledde till maktskifte och för första gången fick Socialdemokraterna posten som kommunalråd. De styrande partierna under mandatperioden 2018–2022 var Socialdemokraterna, Centerpartiet och Vänsterpartiet.[16]
I valet 2022 backade Socialdemokraterna med två mandat, men den sittande koalitionen kunde fortsätta styra i majoritet då de samlade 32 mandat. Miljöpartiet, som tidigare samarbetat med Alliansen, gjorde en kursändring och ingick ett valtekniskt samarbete med Socialdemokraterna, Vänsterpartiet och Centerpartiet.[17]
Kommunfullmäktige
Presidium
Mer information Presidium 2022–2026 ...
Presidium 2022–2026[18] |
Ordförande |
M |
Henrik Yngvesson |
Vice ordförande |
S |
Per-Olof Johansson |
Stäng
Mandatfördelning 1970–2022
Mer information Valår, V ...
Valår | V | S | MP | SD | NYD | ÖP | ÖVR | C | L | KD | M | Grafisk presentation, mandat och valdeltagande | TOT | % | Könsfördelning (M/K) |
1970 | | 15 | | | | | | 11 | 4 | | 5 | | 35 | 89,1 | |
1973 | 1 | 16 | | | | | 3 | 18 | 3 | | 8 | | 49 | 91,9 | |
1976 | 1 | 17 | | | | | | 17 | 4 | | 10 | | 49 | 92,0 | |
1979 | 1 | 17 | | | | | | 15 | 4 | 1 | 11 | | 49 | 91,5 | |
1982 | | 19 | 1 | | | | | 13 | 3 | 1 | 12 | | 49 | 91,5 | |
1985 | | 18 | 1 | | | | | 12 | 5 | 1 | 12 | | 49 | 90,0 | |
1988 | 1 | 18 | 3 | | | | | 12 | 5 | 1 | 9 | | 49 | 87,1 | |
1991 | 1 | 16 | 2 | | 1 | | | 12 | 4 | 2 | 11 | | 49 | 87,6 | |
1994 | 2 | 18 | 3 | | | | | 14 | 2 | 1 | 9 | | 49 | 86,7 | |
1998 | 4 | 15 | 3 | | | | | 10 | 2 | 4 | 11 | | 49 | 82,23 | |
2002 | 2 | 17 | 2 | | | 4 | | 9 | 4 | 3 | 8 | | 49 | 82,41 | |
2006 | 2 | 17 | 2 | 1 | | 2 | | 9 | 3 | 2 | 11 | | 49 | 84,08 | |
2010 | 2 | 14 | 3 | 2 | | 1 | | 7 | 3 | 2 | 15 | | 49 | 86,20 | |
2014 | 2 | 15 | 3 | 5 | | | | 6 | 1 | 1 | 16 | | 49 | 88,19 | |
2018 | 2 | 13 | 1 | 6 | | | | 9 | 1 | 2 | 11 | | 45 | 89,67 | |
2022 | 2 | 14 | | 6 | | | | 6 | 1 | 3 | 11 | | 43 | 88,34 | |
- Övriga 1973 var Kommunens bästa
|
Data hämtat från Statistiska centralbyrån och Valmyndigheten. |
Stäng
Nämnder
Kommunstyrelse
Avser mandatperioden 2018–2022.
Mer information Ordförande, Förste vice ordförande ...
Ordförande |
Förste vice ordförande |
Andre vice ordförande |
|
S |
Matilda Wärenfalk |
C |
Anna-Kajsa Arnesson |
M |
Henrik Yngvesson |
[19] |
Stäng
Övriga nämnder
Avser mandatperioden 2018–2022.
Mer information Nämnd, Ordförande ...
Nämnd | Ordförande |
Vice ordförande |
|
Kultur- och tillväxtnämnden |
C |
Per-Olov Johansson |
M |
Pär Palmgren |
[20] |
Samhällsbyggnadsnämnden |
S |
Per-Olof Johansson |
M |
Hans-Ove Görtz |
[21] |
Socialnämnden |
C |
Gunilla Karlsson |
M |
Eva Folkesdotter Paradis |
[22] |
Utbildningsnämnden |
S |
Håkan Lindkvist |
M |
Agneta Stjärnlöf |
[23] |
Valnämnden |
C |
Gudrun Mo |
M |
Ludvig Hasselbom |
[24] |
Stäng
Näringsliv
Jordbruk, stenförädling och fiske har sedan länge utgjort de huvudsakliga näringarna på södra Öland. En annan viktig del av näringslivet är den årliga sommarturismen. I början av 2020-talet tillhörde kycklinguppfödaren Guldfågeln AB de största företagen i kommunen.[9]
Industri
Öland generellt har haft en svag industriell utveckling från 1860-talet och fram tills Ölandsbron anlades. De större arbetsgivarna inom industrisektorn har varit få och koncentrerade till Färjestaden, Mörbylånga, Degerhamn och Grönhögen. I Torslunda och Mörbylånga har livsmedelsindustrin dominerat och i Degerhamn och Grönhögen har sten- och cementindustrin dominerat. Övriga socknar I kommunen har knappt haft någon industri. Bland större arbetsgivarna inom industrisektorn hittas exempelvis Ölands cement som bildades 1886 och bestod av två alunbruk. Under 1800-talet var dessa Kalmar läns mest betydande industriarbetsplatser. I första halvan av 1900-talet etablerades industrier i socknarna Mörbylånga, Torslunda och Ventlinge, vilket påverkade befolkningstrenden positivt. Mörbylånga sockerbruk bildades 1908 och innebar att ännu en storindustri tillkom, bruket lades ner 1992. År 1942 startades Mörbylånga konservfabrik/Winborgs som även den blev en stor arbetsgivare, även denna verksamhet lades ner 1992. Åren 1939–2005 hette Färjestadens största industri Alvarets konservfabrik/Ölands konservfabrik/Önos. I slutet av 1800-talet fanns flera stenhuggerier och/eller kalkbruk i Grönhögen. I början av 1900-talet bildades AB Ölandskalk som senare blev ortens dominerande företag. Detta bolag övergick 1939 i Yxeredbolagets ägo. Det anlade 1940 en Ytongfabrik i Grönhögen. Företaget lades ner 1971.[25]
Demografi
Befolkningsutveckling
Kommunen har 16 199 invånare (30 juni 2024), vilket placerar den på 148:e plats avseende folkmängd bland Sveriges kommuner.
Mer information Befolkningsutvecklingen i Mörbylånga kommun 1970–2020 ...
Befolkningsutvecklingen i Mörbylånga kommun 1970–2020[26] |
---|
|
År | | | Folkmängd |
1970 | | 9 898 |
1975 | | 11 383 |
1980 | | 12 613 |
1985 | | 12 707 |
1990 | | 13 447 |
1995 | | 13 802 |
2000 | | 13 442 |
2005 | | 13 405 |
2010 | | 14 021 |
2015 | | 14 669 |
2020 | | 15 487 |
Stäng
Utländsk bakgrund
Den 31 december 2014 utgjorde antalet invånare med utländsk bakgrund (utrikes födda personer samt inrikes födda med två utrikes födda föräldrar) 1 024, eller 7,06 % av befolkningen (hela befolkningen: 14 498 den 31 december 2014).[27]
Invånare efter de vanligaste födelseländerna
Den 31 december 2014 utgjorde folkmängden i Mörbylånga kommun 14 498 personer. Av dessa var 874 personer (6,0 %) födda i ett annat land än Sverige. I denna tabell har de nordiska länderna samt de 12 länder med flest antal utrikes födda (i hela riket) tagits med. En person som inte kommer från något av de här 17 länderna har istället av Statistiska centralbyrån förts till den världsdel som deras födelseland tillhör.[28]
Mer information Födelseland ...
Stäng
Kommunvapen
Blasonering: I guld en av vågskura bildad blå stam och däröver ett rött skansmärke med fem uddar, varav en uppåtriktad.
Ingen av de ingående tidigare kommunerna hade haft något vapen och när Mörbylånga kommun färdigbildats 1974 började arbetet med ett sådant. Ett förslag innehöll en hjort. Kommunen omfattade dock bara halva Öland och ett vapen så likt landskapsvapnet ansågs därför olämpligt. Skansmärket i det vapen, som kommunen lät registrera i PRV år 1980 syftar på två försvunna skansar inom kommunens område. I samarbete med statsheraldikern är vapnet komponerat av ölandskonstnären Sven-Bertil Svensson.
Folkmängd och befolkningsförändringar - Kvartal 2, 2024, SCB, 20 augusti 2024, läs online.[källa från Wikidata]
Land- och vattenareal per den 1 januari efter region och arealtyp. År 2012–2019, SCB, 21 februari 2019, läs online.[källa från Wikidata]
, Kommunstyrelse — Mörbylånga kommun.
[https://web.archive.org/web/20221123224621/https://kalmarlansmuseum.se/wp-content/uploads/2022/05/slutmorbylangaindarv.pdf ”Mörbylånga kommuns
industriarv”] (PDF). Kalmar läns museum. 28 januari 2008. Arkiverad från originalet den 23 november 2022. https://web.archive.org/web/20221123224621/https://kalmarlansmuseum.se/wp-content/uploads/2022/05/slutmorbylangaindarv.pdf. Läst 23 november 2022. ”Generellt sett uppvisar Öland en svag industriell utveckling och vikande befolkningssiffror
under hela industrialismens era – från 1860-talet och fram till Ölandsbrons tillkomst. Under
1800-talet finns dock en av Kalmar läns mest betydande industriarbetsplatser i Degerhamn, Södra Möckleby socken, på Öland – nämligen de två alunbruken, från 1886 Ölands Cement. Under slutet av 1800-talet var Södra Möckleby den enda socknen inom den nuvarande
Mörbylånga kommun som kunde uppvisa en positiv befolkningsutveckling.
Under 1900-talets första hälft vände den negativa befolkningsutvecklingen också i
Mörbylånga, Torslunda och Ventlinge socknar. Orsaken stod att finna i industrietableringar på respektiver ort. År 1908 fick södra Öland ytterligare en storindustri då Mörbylånga sockerbruk (1908-1992) startades. Kring mitten av seklet hade köpingen även en stor
arbetsgivare i en annan livsmedelsindustri: Mörbylånga konservfabrik/Winborgs (1942-1992).
Även Färjestadens största industri var en konservfabrik: Alvarets konservfabrik/Ölands konservfabrik/Önos (1939-2005). I Grönhögen fanns flera stenhuggerier och/eller kalkbruk redan i slutet av 1800-talet. Ett stycke in på 1900-talet bildades AB Ölandskalk som snart blev ortens dominerande företag. Från 1939 övergick detta bolag i Yxeredbolagets ägo som
anlade en Ytongfabrik (1940-1971) i Grönhögen. De större industriarbetsplatserna har således varit få och koncentrerade till orterna
Färjestaden, Mörbylånga, Degerhamn och Grönhögen. Medan livsmedelsindustrin dominerat Torslundas och Mörbylångas industriella liv, har sten- och cementindustrin varit viktigast i
Degerhamn och Grönhögen. I flera socknar på södra Öland har man knappt haft någon industri. I många fall inskränker sig de tillverkningsställen man haft till exempelvis ett mejeri,
en motorkvarn, en smedja eller ett mindre stenhuggeri.”