Хромозом 7 је аутозомни хромозом, седми по величини у хуманом кариотипу и припада групи С. Према положају центромере припада субметацентричним хромозомима. Изграђен је од 171 милиона базних парова ДНК што чини између 5 и 5,5% укупне количине ДНК у ћелији.
Хромозом 7 са обележеним генским локусима
Гени локализовани на хромозому 7 изазивају следеће болести и поремећаје:
- Ewingov сарком
- Капошијев сарком
- Turcotov синдром са глиобластомом
- Cutis laxa
- Williams-Beuren синдром, регион 4
- Елерс-Данлос синдром
- Saethre-Chotzen синдром
- Stiff-Man синдром
- Pallister-Hall синдром
- Refsumova болест
- Curarrino синдром
- Остеопенија/остеопороза
- патуљаст раст (недостатак хормона)
- шака-стопало-материца синдром
- миопатија
- хиперрефлексија
- супервулвуларна аортна стеноза
- холестаза
- ексодактилија, тип 1
- хеморагична дијатеза
- глувоћа, аутозомно-рецесивна
- хемолитичка анемија
- мијелоидна леукемија
- полидактилија
- слоност аутизму
- аденолеукодистрофија новорођенчади
- склоност остеопорози после менопаузе
- цитрулинемија, адултна, тип 2
- поремећај говора
- цистична фиброза
- слепило за боје (плава)
- глауком, отвореног угла
- холопрозенцефалија и др.
- Туцић, Н, Матић, Гордана: О генима и људима, Центар за примењену психологију, Београд, 2002.
- Маринковић, Д, Туцић, Н, Кекић, В: Генетика, Научна књига, Београд
- Татић, С, Костић, Г, Татић, Б: Хумани геном, ЗУНС, Београд, 2002.
- Матић, Гордана: Основи молекуларне биологије, Завет, Београд, 1997.
- Ридли, М: Геном - аутобиографија врсте у 23 поглавља, Плато, Београд, 2001.
- Prentis S: Биотехнологија, Школска књига, Загреб, 1991.
- Думановић, Ј, маринковић, Д, Денић, М: Генетички речник, Београд, 1985.
- Косановић, М, Диклић, В: Одабрана поглавља из хумане генетике, Београд, 1986.
- Лазаревић, М: Огледи из медицинске генетике, београд, 1986.
- Швоб, Т. и срадници: Основи опће и хумане генетике, Школска књига, Загреб, 1990.