![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f7/Raimondo_Madrazo_-_Fond_Memories.jpg/640px-Raimondo_Madrazo_-_Fond_Memories.jpg&w=640&q=50)
Памћење
информација запамћена у уму / From Wikipedia, the free encyclopedia
Памћење или меморисање (меморија) јестe процес свесних бића у којем нервни систем трајно или привремено чува одређене податке. Памћење може бити такво да биће те податке може касније поново произвести (репродукција) или такво да се подаци не могу репродуковати него само препознати при поновном сусрету с њима (рекогниција).
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f7/Raimondo_Madrazo_-_Fond_Memories.jpg/640px-Raimondo_Madrazo_-_Fond_Memories.jpg)
Способност учења и меморисања има више еволутивних предности и oмогућава јединки да[1]:
- препозна чланове сопствене групе и потенцијалне предаторе;
- препозна укусе хране која је енергетски богата и укусе који су повезани са отровним својствима;
- научи распоред објеката и лакше се оријентише и сналази у простору захваљујући чему памти место на коме је извор хране или опасности и сл.;
- предвиди догађаје у непосредној будућности на основу стеченог искуства и да им се благовремено прилагоди;
- избегава ситуације које су претходно повезане са претњом или непријатностима итд.
У ширем смислу, памћење се може односити на складиштење података у биолошким и техничким системима (на пример: рачунарска меморија).
Процес памћења може бити свестан и несвестан. Оно што памћење чини могућим је пластичност нервног система. Чак и неки организми далеко примитивнији од човека могу да памте. Способност памћења се код живих бића појавила еволуцијом нервног система.
Постоји више подела памћења. По једној од њих, памћење може бити сензорно, краткорочно (радно) и дугорочно. Сензорно памћење траје од дела секунде до пар секунди, краткорочно до пар минута, а дугорочно може трајати годинама или цео живот.
Памћење се још може поделити на декларативно и процедурално. Пример декларативног памћења је познавање чињеница. За њега је одговорна кора великог мозга (неокортекс). Процедурално памћење подразумева вештине које се обављају аутоматски, без посебног интелектуалног труда: пливање, вожња бицикла, плес. Овим активностима управљају субкортикалне структуре мозга.