![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7d/Matej_Mohori%25C4%258D_%25282022_Team_Bahrain_Victorious%2529.jpg/640px-Matej_Mohori%25C4%258D_%25282022_Team_Bahrain_Victorious%2529.jpg&w=640&q=50)
Матеј Мохорич
From Wikipedia, the free encyclopedia
Матеј Мохорич (словен. ; 19. октобар 1994),[4] словеначки је професионални бициклиста од 2014. године,[3] који тренутно вози за ворлд тур тим Бахреин—викторијус.[5] Двоструки је првак Словеније у друмској вожњи, док је по једном освојио Милано—Санремо, Гран при Индустрија и Артиђанато, Бинкбанк Тур, Дојчланд Тур, Тур де Полоње и првенство Словеније у вожњи на хронометар. Остварио је три етапне побједе на Тур де Франсу, као и по једну на Ђиро д’Италији и Вуелта а Еспањи. Једном је освојио Свјетско првенство у бициклизму на шљунку.
Матеј Мохорич | |||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Мохорич 2022 у дресу државног првака | |||||||||||||||||||||||||||||
Пуно име | Матеј Мохорич | ||||||||||||||||||||||||||||
Датум рођења | (1994-10-19)19. октобар 1994. (29 год.) | ||||||||||||||||||||||||||||
Мјесто рођења | Крањ, Словенија | ||||||||||||||||||||||||||||
Држављанство | Словенија | ||||||||||||||||||||||||||||
Висина | 1,85 [1] | ||||||||||||||||||||||||||||
Маса | 70 [1] | ||||||||||||||||||||||||||||
Тренутни тим | Бахреин—викторијус | ||||||||||||||||||||||||||||
Дисциплина | друмски | ||||||||||||||||||||||||||||
Тип возача | панчер, класик специјалиста | ||||||||||||||||||||||||||||
2014 | Кенондејл | ||||||||||||||||||||||||||||
2015 | Кенондејл—Гармин [2][3] | ||||||||||||||||||||||||||||
2016—2017 | Лампре—мерида | ||||||||||||||||||||||||||||
2018— | Бахреин—мерида | ||||||||||||||||||||||||||||
Милано—Санремо | 1 (2022) | ||||||||||||||||||||||||||||
(шљунак) | 1 (2023) | ||||||||||||||||||||||||||||
Национални шампион (друмска трка) | |||||||||||||||||||||||||||||
Национални шампион (вожња на хронометар) | |||||||||||||||||||||||||||||
Бинкбанк тур 1 (2018) Дојчланд тур 1 (2018) Гран при Индустрија и Артиђанато 1 (2018) Тур де Полоње 1 (2023) | |||||||||||||||||||||||||||||
Награде и медаље
| |||||||||||||||||||||||||||||
Ажурирано: 9. октобар 2023. |
Бициклизмом је почео да се бави од дјетињства, а у јуниорској конкуренцији, највеће успјехе остварио је на Свјетском друмском првенству, гдје је 2012. године, освојио златну медаљу у друмској вожњи и сребрну у вожњи на хронометар; док је у конкуренцији возача до 23 године, освојио златну медаљу у друмској вожњи 2013 године.
Професионалну каријеру почео је 2014. године, у тиму Кенондејл, а најбољи резултат у сезони било му је пето мјесто на првенству Словеније у друмској вожњи. Године 2015, тимови Кенондејл и Гармин спојили су се у Кенондејл—гармин; поново је завршио првенство Словеније на петом мјесту, док је Јапан куп завршио на шестом мјесту. На почетку 2016. прешао је у Лампре—мериду, а најбољи резултат било му је друго мјесто на првенству Словеније у вожњи на хронометар, гдје је завршио иза Приможа Роглича, након чега је, на крају сезоне, завршио Тур оф Хајнан на трећем мјесту, уз једну етапну побједу, што му је била прва побједа у професионалној каријери. Године 2017. остварио је етапну побједу на Вуелта а Еспањи, након чега је, на крају сезоне, освојио прво издање Хонгконг челенџа.
Године 2018. прешао је у Бахреин—мериду. На почетку сезоне, освојио је класик Гран при Индустрија и Артиђанато, након чега је остварио етапну побједу на Ђиро д’Италији, а до краја сезоне, освојио је првенство Словеније у друмској вожњи, Бинкбанк Тур, Дојчланд Тур и етапу на Тур оф Аустрија трци. Године 2019. завршио је на другом мјесту на првенству Словеније у вожњи на хронометар, иза Тадеја Погачара, након чега је остварио етапну побједу на Тур де Полоње трци. Године 2020. сезона је била прекинута од марта до августа због пандемије ковида 19. Друмску трку на првенству Словеније завршио је на трећем мјесту, док је Лијеж—Бастоњ—Лијеж завршио на четвртом и Милано—Санремо на десетом мјесту.
Године 2021. завршио је Амстел голд рејс на осмом и Лијеж—Бастоњ—Лијеж на десетом мјесту, након чега је освојио првенство Словеније у друмској вожњи по други пут. У јулу, остварио је двије етапне побједе на Тур де Франсу, гдје је добио и награду за најагресивнијег возача на те двије етапе, а на једној етапи је носио тачкасту мајицу, за лидера брдске класификације. До краја сезоне, завршио је на другом мјесту на класику Сан Себастијан и Тур де Полоње трци. Године 2022. освојио је Милано—Санремо, поставши први словеначки побједник трке.