град у Србији и јединица локалне самоуправе Републике Србије From Wikipedia, the free encyclopedia
Град Бор је град у источној Србији, у Борском округу, у Тимочкој Крајини. Средиште града је градско насеље Бор. Са својих 856 km² спада у пространије градове у Србији. Према подацима са последњег пописа 2022. године на територији града је живело 40.845 становника[1] (према попису из 2011. било је 48.615 становника).[2] Бор је имао статус општине до 20. јуна 2018. године када је добио статус града.[3]
Бор | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
| |||
Основни подаци | |||
Држава | ![]() | ||
Управни округ | Борски | ||
Седиште | Бор | ||
Становништво | |||
Становништво | ![]() | ||
Густина насељености | 56,8 ст./2 | ||
Географске карактеристике | |||
Површина | 856 2 | ||
Остали подаци | |||
Временска зона | (), лети () | ||
Градоначелник | Александар Миликић (СНС) | ||
Веб-сајт | bor.rs |
Град Бор се налази у Тимочкој Крајини у источној Србији и припада Борском управном округу. На североистоку природну границу округа чини планина Дели Јован, а на западу Кучајске планине и Црни врх. Северни део града припада географској области Пореч, а јужни Црноречју (Црна река). Административне границе града Бора су следеће:
Рељеф града Бора је брдско-планински. Планински делови града се налазе на западу, северозападу и североистоку. На западу се налазе Кучајске планине са Дубашничком површи и Црни врх, а на северу Мали крш, Велики крш, Голи крш са Столом и Дели Јован.[4] Највиши врх на територији града је Велика Треста (1.284 m) на Кучају, а најнижи део је долина Црног Тимока код села Метовница.
Поред ових планина могу се издвојити и бројне палеовулканске купе Тимочког андезитског масива које је Јован Цвијић груписао у три низа: низ Првулове чуке, низ Страхинове чуке и низ Тилва Њагре.[5]
Усецањем река у пределе града Бора настале су клисуре и кањони од којих је најпознатији Лазарев кањон.
Врх | Надморска висина (m) | Планина |
---|---|---|
Велика Треста | 1.284 | Кучај |
Стобор | 1.050 | Кучај |
Микуљ | 1.023 | Кучај |
Оштри камен | 1.213 | Кучај |
Курматура | 979 | Кучај |
Црни Врх | 1.043 | Црни Врх |
Стрелник | 1.065 | Велики Крш |
Велики Крш | 1.148 | Велики Крш |
Голи Крш | 778 | Голи Крш |
Стол | 1.155 | Голи Крш |
Кулмеа Маре | 554 | Кулмеа Маре |
Црни врх | 1.141 | Дели Јован |
Велики Голи врх | 1.037 | Дели Јован |
Тилва Њагра | 770 | Тилва Њагра |
Целокупна територија града припада сливу Дунава односно црноморском сливу и богата је водом. Најзначајније реке су Црни Тимок са притокама Злотска, Шарбановачка и Брестовачка река, затим Борска, Кривељска, Равна река, Црнајка, Лозовица и Љубова река. У крашким пределима Кучаја јављају се и реке понорнице.
У подножју Црног врха и Тилва Њагре, 17 километара од Бора, налази се Борско језеро, вештачко језеро површине 30 хектара насталог 1959. преграђивањем Брестовачке реке. Главна намена језера јесте снабдевање водом рударско-индустријских погона у Бору, али је данас и веома значајна туристичка дестинација.[6]
Градске месне заједнице (Бор):
Сеоске месне заједнице:
Етнички састав према попису из 2011.[8] | ||||
---|---|---|---|---|
Срби | 35.435 | 72,89% | ||
Власи | 6.701 | 13,78% | ||
Роми | 1.758 | 3,62% | ||
Македонци | 429 | 0,88% | ||
Румуни | 293 | 0,60% | ||
Албанци | 113 | 0,26% | ||
Црногорци | 96 | 0,20% | ||
Југословени | 87 | 0,18% | ||
Хрвати | 79 | 0,16% | ||
Муслимани | 61 | 0,13% | ||
Бугари | 60 | 0,12% | ||
Словенци | 47 | 0,10% | ||
Мађари | 24 | 0,05% | ||
Руси | 19 | 0,04% | ||
Немци | 17 | 0,03% | ||
Бошњаци | 13 | 0,03% | ||
Словаци | 12 | 0,02% | ||
Горанци | 4 | 0,01% | ||
Украјинци | 4 | 0,01% | ||
Русини | 1 | 0,00% | ||
остали | 148 | 0,27% | ||
регионално | 16 | 0,03% | ||
неизјашњено | 2.549 | 5,24% | ||
непознато | 611 | 1,26% |
Етнички састав према попису из 2022.[1] | ||||
---|---|---|---|---|
Срби | 29.322 | 71,79% | ||
Власи | 4.483 | 10,98% | ||
Роми | 1.440 | 3,53% | ||
Румуни | 356 | 0,87% | ||
Македонци | 216 | 0,53% | ||
Југословени | 98 | 0,24% | ||
Албанци | 87 | 0,21% | ||
Бугари | 76 | 0,19% | ||
Хрвати | 42 | 0,10% | ||
Словенци | 38 | 0,09% | ||
Црногорци | 30 | 0,07% | ||
Муслимани | 19 | 0,05% | ||
Бошњаци | 13 | 0,03% | ||
Руси | 13 | 0,03% | ||
Мађари | 12 | 0,03% | ||
Немци | 10 | 0,02% | ||
Словаци | 6 | 0,01% | ||
Горанци | 4 | 0,01% | ||
Украјинци | 3 | 0,01% | ||
остали | 278 | 0,68% | ||
регионално | 16 | 0,04% | ||
неизјашњено | 1.431 | 3,50% | ||
непознато | 2.852 | 6,98% |
Насеља са српским већинским становништвом су Бор, Брестовац, Доња Бела Река и Оштрељ. Насеља са већинским влашким становништвом су Бучје, Горњане, Кривељ, Лука, Метовница, Танда и Шарбановац. Злот има релативну српску, а Слатина релативну влашку већину.
Верски састав према попису из 2022.[9] | ||||
---|---|---|---|---|
Православци | 34.556 | 84,60% | ||
Муслимани | 1.052 | 2,58% | ||
Католици | 225 | 0,55% | ||
Протестанти | 45 | 0,11% | ||
Остале | 395 | 0,97% | ||
Агностици | 24 | 0,06% | ||
Атеисти | 217 | 0,53% | ||
Неизјашњени | 1.399 | 3,43% | ||
Непознато | 2.932 | 7,18% |
Град Бор чини 14 насеља од којих је једно градско (Бор), а 13 остала.
Насеље | Бр. становника (2011) | Бр. становника (2022)[11] | Промена (%) | Површина (²) | Густина насељености (2022) |
---|---|---|---|---|---|
Бор | 34.160 | 28.822 | -15,63% | 47,62 | 605,24 |
Брестовац | 2.690 | 2.594 | -3,57% | 69,11 | 37,53 |
Бучје | 579 | 467 | -19,34% | 30,63 | 15,25 |
Горњане | 930 | 731 | -21,40% | 90,35 | 8,09 |
Доња Бела Река | 741 | 633 | -14,57% | 40,67 | 15,56 |
Злот | 3.299 | 2.675 | -18,91% | 229,87 | 11,64 |
Кривељ | 1.052 | 754 | -28,33% | 99,21 | 7,60 |
Лука | 537 | 430 | -19,93% | 45,00 | 9,56 |
Метовница | 1.111 | 775 | -30,24% | 44,13 | 17,56 |
Оштрељ | 586 | 523 | -10,75% | 19,60 | 26,68 |
Слатина | 890 | 774 | -13,03% | 38,58 | 20,06 |
Танда | 319 | 263 | -17,55% | 40,76 | 6,45 |
Топла | 97 | 93 | -4,12% | 10,40 | 8,94 |
Шарбановац | 1.624 | 1.311 | -19,27% | 50,42 | 26,00 |
На територији града Бора налази се 9 основних школа, једна средња и основна школа, 6 средњих школа (једна приватна и 5 државних) и један факултет.
Основне школе:[12]
Основна и средња школа:
Средње школе:[13]
Факултет у Бору који припада Београдском универзитету:
Најважније природне вредности на територији града су остаци богате геолошке историје у виду бројних ексклузивних крашких појава и облика, термоминералних вода и крашких биогеографских појава. Најизразитији и најбогатији крас заступљен је на источном делу Кучаја у геоморфолошким целинама крашке површи Дубашница, клисуре Злотске реке, Лазаревог кањона (са кањонима Микуљске реке, Демижлока и Појенске реке) и планине Малиник, са бројним пећинама и јамама, међу којима су најзначајније Лазарева пећина и Верњикица, уз Водену пећину, Хајдучицу, Мандину пећину, Стојкову леденицу и др. Другу, дисперзовану групацију, представљају крашки облици Великог и Малог Крша, Голог Крша са Столом, као и обухваћеног дела Дели Јована, са мањим пећинама, јамама и другим крашким облицима. Такође су значајне бројне палеовулканске купе, пре свега Тилва Њагра, затим Тилва Мика, Страхинова и Првулова чука и др. Термоминералне воде заступљене су у Брестовачкој бањи, а термоминерални извори непознатих карактеристика и издашности јављају се и у Шарбановцу. Укупан живи свет у ближој околини Бора (домет директног аерозагађења и хидрозагађења од рудника) готово је уништен или озбиљно угрожен и постоје озбиљни проблеми да се он санира. Са удаљењем од басена стање се побољшава.[15]
Једино заштићено природно добро на простору града Бора је споменик природе „Лазарев кањон”, на површини од 1.755 (од чега 1.176 на територији општине Бор) где је успостављен једностепени режим заштите II степена.
Од 2022. године у поступку заштите је национални парк Кучај-Бељаница који ће се поред општина Деспотовац, Жагубица и Бољевац, делом простирати и на територији града Бора, тачније на територији села Злот.[16]
На територији града Бора налази се 16 непокретних културних добара од којих су 11 споменици културе, 4 археолошка налазишта и једно просторна културно-историјска целина.[17]
Већина становника града Бора су православне вероисповести те су најчешћи тип верских објеката православне цркве. Територија града Бора припада Архијерејском намесништву борско-поречком Тимочке епархије Српске православне цркве. Поред српских православних цркава, Бор има католичку цркву, џамију, румунске православне цркве итд.[34]
Верски објекат | Место | Година изградње |
---|---|---|
Црква Светог Ђорђа | Бор | 1911. |
Католичка црква Светог Људевита | Бор | 1928. (обновљена 1967) |
Црква Свете Тројице | Кривељ | 1883—1889 |
Црква Свете Тројице | Горњане | / |
Црква Успења Пресвете Богородице | Слатина | 1861. |
Црква Светог Петра и Павла | Брестовац | 1940. |
Црква Светог Пророка Илије | Злот | 1837. |
Црква Свете Тројице | Доња Бела Река | / |
Црква Свете Тројице | Шарбановац | / |
Црква Вазнесења Господњег | Метовница | 1936. започета (1941. прекинута због рата, 1986. поново реновирана) |
Црква Вазнесења Господњег | Лука | / |
Џамија Медина ем Имам Сефкија[35] | Бор |
Град Бор је препун туристичких потенцијала који нису искоришћени на најбољи начин. 2018. године град Бор је посетило 14.048 туриста, од тога 10.779 домаћих (76,73%) и 3.249 страних (23,13%).
Најзначајније туристичке атракције у околини Бора су: Борско језеро, Брестовачка бања, планина Стол, комплекс Злотских пећина (за туристичке посете уређене Лазарева пећина и Верњикица), Лазарев кањон и скијалиште Црни врх.
У самом граду Бору најзначајније атракције су: зоолошки врт, Музеј рударства и металургије Бор и површински коп Бор.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.