Ацетат је со сирћетне киселине.[1] Сирћетна киселина () је супстанца растворна у води, која ступа у реакције са многим једињењим.
Ацетати се у раствору другачије понашају у односу на киселину од које потичу. Они у великом броју случајева посредством хидролизе, а утицајем јачег металног јона, попримају базне особине. Једињења су нестабилна и дешава се да, током времена, одређена количина ацетата пређе у други облик, а то прати ослобађање киселине, чији се мирис осећа при отварању посуде у којој се та супстанца налази. У структурном погледу, киселина спада у монокарбоксилне киселине и на карбоксилну групу је везана само једна метил група, која има значајан утицај на реактивност читавог молекула. Електронегативнији кисеоник има индуктивни ефекатпривлачења електрона са суседног угљеника карбоксилне групе. Самим тим, богати се електронима кисеоник, а осиромашује угљеник, који ипак мора то да надокнади привлачењем електрона, али знатно слабијим, са суседне метил групе. Структура ацетатног јона је такође значајна за реактивност молекула који га садржи. Комбинација различитих типова хибридизације одиграва значајну улогу. Метил група је 3 хибридизована, а хибридизација карбоксилне групе је 2. Оваква комбинација омогућава катактеристичну просторну оријентацију и различитост у угловима веза, што поједине атоме јона штити, а друге наводи на реакцију.
Сама сирћетна киселина спада у слабе киселине, па најлакше реагује са јаким базама као што су (натријум хидроксид, жива сода) и (калијум хидроксид), градећи одговарајућу со (натријум или калијум ацетат), при чему се издваја вода.[1] При овој реакцији нису потребни катализатори јер се реакција лако одвија.[2]
Вода настаје реакцијом јона из групе и групе из натријум хидроксида. Натријум ацетат се издваја при овој реакцији као бео талог на дну епрувете. Сирћетна киселина са неком од својих соли са алкалним металима гради врло стабилне пуфере који се користе ради постизања одречене вредности. Ацетати као соли јаких база и сирћетне киселине реагују базно у процесу хидролизе.[1] Постоје случајеви када ацетати не реагују базно, већ неутрално и то приближно код , где су оба јона слаба и имају сличне производе растворљивости у води. Ацетати нису соли сирћетне киселине само са неорганским базама. Постоје и органска једињења која су само због своје органске природе названа естри, а која настају реакцијом естерификације у којој учествује киселина и алкохол, у присуству најчешће концентроване сумпорне киселине. Долази до стварања естара карактеристичних особина. Постоји неклико огледа који показују природу ацетата.[1] Одмери се приближно иста количина натријум-ацетата и воде и то се помеша, загрева до кључања, а потом хлади нагло под млазом хладне воде. У тако охлађеном раствору при додавању неколико кристала исте соли, долази до бурне и јасно видљиве кристализације.[3][4] Гради и токсична једињења, а познат је оловни шећер.
простор-попуњавајући модел ацетатног анјона кугла-и-штап модел ацетатног анјона резонантни хибрид ацетатног анјона канонички облици ацетатног анјона
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.