From Wikipedia, the free encyclopedia
Јелена Вукановић (мађ. ; после 1109 — после 1161) је била ћерка Уроша I Вукановића великог жупана Рашке и његове супруге Ане[1] и супруга угарског краља Беле II Слепог[2].
Јелена Вукановић | |
---|---|
![]() Јелена Вукановић | |
Датум рођења | 1109. |
Датум смрти | 1146. |
Супружник | Бела II Слепи |
Потомство | Елизабета од Угарске, Геза II, Ладислав II Угарски, Стефан IV Угарски, Софија од Угарске |
Родитељи | Урош I Вукановић Ана Диогенеса |
Династија | Вукановићи |
Претходник | кћерка Роберта I од Капуе |
Наследник | Еуфросина Кијевска |
Око 1129. године краљ Стефан II Угарски је договорио са Урошем I венчање свог рођака Беле и Урошеве ћерке Јелене. Краљ је новом брачном пару дао поседе на управљање у околини Толне. После смрти Стефан II, Бела је крунисан 28. априла 1131. године за краља Мађарске. Јелена и Бела су имали шесторо деце: Гезу, Ласла II, Стефана IV, Алмоша[3] Жофију[4] и Елизабету.
Јелена је била велика помоћ своме мужу у управљању државом током његове владавине[3]. Била је веома верна свом мужу и држави, између осталог она је била та која је 1131. године на државном савету у Араду потенцирала погубљење 68 члана мађарске аристократије која је саветовала краља Калмана да ослепи њеног мужа. Према изворима егзекуцији је присуствовао краљ Бела и Јелена, која је била тамо да би била сигурна да су непријатељи њеног супруга кажњени.
Јеленин супруг, краљ Бела II је умро 1141. године и на преесто је дошао њихов најстарији син Геза II. Међутим Јелена је задржала велики утицај у влади и уз помоћ свога брата Белоша је одржавала добре односе и мир на јужним границама краљевства[1]. У овом периоду после смрти краља Беле, покварили су се немачко—мађарски односи и раскинута је веридба Хенрика и Жофије, Јеленине ћерке[5]. Из овог разлога Жофија се замонашила и постала опатица у манастиру Адмонт.[4]
У време Гезине владавине Стефан и Ласло нису били задовољни са титулама и поседима које су имали, па су потражили помоћ код царева Светог римског царства и византијских царева. За време Гезиног живота и владавине ове сплетке нису имале успеха, али је након Гезине смрти 1161. године Манојло I Комнин видео добар моменат да прошири византијски утицај у Мађарској. Помогао је да се са трона скине Стефан III а на његово место поставе прво Ласло II па после њега на кратко време Стефана IV. Ипак и поред свега Стефан III је 1163. године успео да поврати и осигура престо[6][7].
Краљица Јелена је умрла 1161. године.
Петрислав | ||||||||||||||||
Марко | ||||||||||||||||
2. Урош I Вукановић | ||||||||||||||||
1. Белош Вукановић | ||||||||||||||||
Константин Диоген | ||||||||||||||||
Роман IV Диоген | ||||||||||||||||
Евдокија Макремволитиса | ||||||||||||||||
Константин Диоген | ||||||||||||||||
Алусијан, син Јована Владислава | ||||||||||||||||
ћерка Алусијана Бугарског | ||||||||||||||||
јерменска племкиња | ||||||||||||||||
3. Ана Диоген | ||||||||||||||||
Манојло Еротик Комнин | ||||||||||||||||
Исак I Комнин | ||||||||||||||||
Марија | ||||||||||||||||
Теодора Комнин | ||||||||||||||||
Ирина Синадина | ||||||||||||||||
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.